Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною 23-х років. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає разом із позивачем. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/24102/19 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 21 серпня 2019 року і до закінчення навчання для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр» - 30 червня 2023 року. Однак, 04 вересня 2023 року син вступив до державного університету інформаційно-комунікаційних технологій на денну форму навчання для здобуття другого (магістерського) рівня за спеціальністю «Кібербезпека». Враховуючи те, що син навчається на стаціонарній формі навчання, не має ніякого джерела доходу, а знаходиться на утриманні матері, він потребує матеріальної допомоги. Добровільно сплачувати аліменти на утримання сина відповідач відмовився. Враховуючи те, що відповідач працює військовослужбовцем, має постійний дохід, пенсію, власну квартиру, автомобіль, аліменти нікому не сплачує, неповнолітніх дітей та інших осіб на його утриманні немає, він зобов`язаний та має можливість допомагати їй утримувати спільного сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підставі, викладених у ньому та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, заяву відповідача обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Тульчинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області. Шлюб між сторонами було розірвано, згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року. Згідно довідки №285 від 05 вересня 2023 року [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій ІV рівня акредитації на І курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституту захисту інформації, другого (магістерського) рівня вищої освіти, спеціальності 125 «Кібербезпека», група УБДМ-51. Термін навчання з 04 вересня 2023 року по 31 січня 2025 року. Оскільки [PERSON] потребує додаткового матеріального утримання від свого батька і він має можливість надавати допомогу, проте добровільно цього не здійснює, позивач звернулася до суду з указаним позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Враховуючи денну форму навчання [PERSON] у навчальному закладі, відсутність у нього джерела доходів, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] , у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зі слів позивача, відповідач працює та має заробіток. Відповідач жодним чином не спростував наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] , який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, суд прийшов до висновку, що необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 вересня 2023 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] . Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору. З урахуванням викладеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved