Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

15.10.2023 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити [PERSON] , як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк тривалістю два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Охтирка Сумської області. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що за життя бабуся заповіла позивачці все належне їй майно, про що остання довідалася від брата [PERSON] лише 09.10.2023. У подальшому позивачка звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак отримала відмову у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Представник позивачки зазначає, що причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки вона через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України вимушена була виїхати на постійне проживання до Ірландії, що становить велику відстань від місця знаходження спадкового майна, а також позивачка не була обізнана про наявність заповіту на її користь. Вказана обставина позбавляє позивачку можливості реалізувати її спадкове право, що і стало підставою для звернення до суду. 18.10.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 15.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. Позивачка у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Охтирської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні позовних вимог покладався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечував та зазначив, що на спадщину після смерті бабусі [PERSON] він не претендує. Крім того [PERSON] вказав, що його сестра [PERSON] з квітня 2022 року фактично проживає за межами України, про існування заповіту на її користь, залишеного бабусею, він повідомив позивачку у телефонній розмові 09.10.2023. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно заповіту від 29.01.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 240, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебєдєвою Л.М., [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, в тому числі приватний будинок із господарчими спорудами і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с. 17). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.04.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). [INFO] померла бабуся позивачки та третьої особи [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06.10.2021 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 13). Постановою від 13.10.2023 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М., відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском визначеного законом терміну (а.с. 18). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. від 15.11.2023 вих. № 197/02-14 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України\~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями \~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень\~ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що вона не звернулася в межах визначеного законом строку до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті бабусі [PERSON] у зв`язку з великою відстанню між її постійним місцем проживання за межами України та місцем знаходження спадкового майна в м. Охтирка Сумської області, а також незнанням про існування заповіту бабусі, залишеного на її користь, при цьому інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину відсутні. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що спір\~відносно спадкового майна відсутній, суд вважає причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved