Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення заробітної плати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2023 року головуючою суддею визначено суддю А.В.Слободянюк (а.с.29). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с.30,31). В редакції позовної заяви від 27 липня 2023 року, позивач просить суд визнати наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - Украерорух) від 30 березня 2022 року № 139 «Про зупинення трудових договорів із працівниками головного підприємства на період дії воєнного стану» в частині призупинення дії трудового договору, укладеного з між підприємством і позивачем; стягнути з Украерорух на користь позивача заробітну плату за час призупинення дії трудового договору в сумі 362 877,53 грн. (а.с.33-37). Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем Украерорух з 28 листопада 2000 року по 06 червня 2023 року, звільнився у зв`язку із виходом на пенсію 06 червня 2023 року. На час звільнення працював на посаді начальника відділу організації виробництва адміністративно-господарського управління. Наказом Украерорух від 30 березня 2023 року №139 «Про зупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану», дію трудових договорів працівників головного підприємства призупинено зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану. Позивач вказує, що у додатку до наказу зазначено і його прізвище у п.2 п.п.7. У листопаді 2022 року позивач вказує, що його було викликано на роботу, з 01 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року він працював, виконував свої посадові обов`язки, за цей період часу виплачено заробітну плату. Вказується, що відповідно до ст.13 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-1Х «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними Законом № 2352-1Х від 01 липня 2022 року), призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Позивач вважає, наказ про призупинення дії трудової трудового договору щодо нього незаконним, оскільки роботодавець, викликавши позивача на роботу, мав можливість забезпечити роботою та організувати належні умови праці, а позивач мав можливість працювати та виконувати свої посадові обов`язки. Позивач вказує, що сума невиплаченого йому заробітку, з урахуванням податків, за 266 робочих днів при середньоденному заробітку в розмірі 1 084,54 грн., складає 288487,64 грн. У позовній заяві вказуються причини пропуску строку щодо звернення до суду, просить поновити строк для звернення до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с.75,76). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.132-134). 06 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву директора Украерорух Ярмака М. (наказ, а.с.124). Заперечуючи проти позовної заяви, у відзиви зазначається наступне. У зв`язку з широкомасштабною агресією рф проти України Указами Президента з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який діє і до тепер. Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно з вимогами Повітряного Кодексу України та Положенням про використання повітряного простору України, вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання послуг з аеронавігаційного обслуговування користувачам повітряного простору України було призупинено повністю. Відповідно до Статуту, Украерорух є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке здійснюється на всіх етапах польоту повітряних суден у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем. Основним джерелом доходів відповідно до ст.36 Повітряного Кодексу України є надходження за надані послуги з аеронавігаційного обслуговування. 24 лютого 2022 року Украерорух на офіційному сайті підприємства було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України. З огляду на заборону авіасполучення, Украерорух вжито низку антикризових заходів, запровадження простою на підприємстві відповідно до ч.1 ст.34 Кодексу Законів про працю України та призупинення дії трудових договорів з працівниками. Наказом Украероруху від 30 березня 2022 року № 139 призупинено дію трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану. Вказується, що на період воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини й громадянина, зокрема, які передбачені ст.ст.43-44 Конституції України. У період воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, що врегульовані Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-1Х (далі Закон № 2136-1Х). Про наявність наказу щодо призупинення дії трудового договору позивач 01 квітня 2022 року повідомлявся засобами програми Viber, що підтверджується відповідним скріншотом. Відповідно до службової записки заступника директора підприємства щодо поновлення дії трудових договорів з працівниками управління з 01 листопада 2022 року, які залучено до роботи в інвентаризаційних комісіях, в тому числі і з позивачем, яким було підписано 28 жовтня 2022 року заяву на поновлення дії трудового договору. Наказом підприємства від 31 жовтня 2022 року № 663/о відновлено дію трудових договорів, в тому числі і з позивачем. В подальшому наказом підприємства від 30 листопада 2022 року № 710/о призупинено дії трудових договорів з 01 грудня 2022 року в тому числі і з позивачем. Наказом підприємства від 02 грудня 2022 року поновлено дії трудових договорів із встановленням неповного робочого часу з 05 грудня до 31 грудня 2022 року, в тому числі і з позивачем. Наказом підприємства від 22 грудня 2022 року № 769/о призупинено дії трудового договору із збереженням роботи і посади з позивачем з 01 січня 2023 року до скасування воєнного стану, на підставі заяви позивача від 07 грудня 2022 року. Наказом підприємства від 06 червня 2023 року № 272/о позивача звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Вказується про безпідставні вимоги щодо стягнення заробітної плати за час призупинення дії трудового договору, оскільки відповідно до п.4 ст.13 Закону України № 2136-1Х, відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Стороною відповідача зазначається, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, встановленого ч.1.ст.233 Кодексу Законів про працю (КЗпП) України, з оскаржуваним ним наказом він був ознайомлений у квітні 2022 року, належних та допустимих доказів щодо поновлення процесуального строку суду позивачем не надано (а.с.81-126). Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. У позовній заяві позивач просить поновити строк звернення до суду, посилаючись на причини пропуску строку, які пов`язанні з лікуванням. Суд вважає можливим поновити позивачу строк звернення до суду з наведеним позовом, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення За матеріалами справи позивач є інвалідом П групи загального захворювання довічно, довідка МСЕК серії 12 ААВ № 312775 з 26 вересня 2022 року (а.с.55). Позивач проходив медичні обстеження, лікування, що підтверджується відповідним медичними документами: довідкою військово-лікарської комісії від 11 липня 2022 року; випискою із медичної картки від 01 листопада 2022 року; діагностичним обстеженням від 20 лютого 2023 року; виписками із медичної картки від 24 лютого 2023 року та від 07 березня 2023 року (а.с.48-52). ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Але такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету. а також мас бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»). За таких обстави, суд поновлює позивачу процесуальний строк для подання позовної заяви. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії трудової книжки, наказом № 148/о від 24 листопада 2000 року, з 28 листопада 2000 року [PERSON] прийнятий на посаду провідного інженера групи ПЕОМ та оргтехніки відділу технічного обслуговування та ремонту засобів РТЗ та зв`язку Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» регіонального структурного підрозділу «Украеросервіс». Наказом відповідача № 978/о від 17 жовтня 2018 року позивач переведений на посаду начальника відділу організації виробництва адміністративно-господарського управління (а.с. 58-67). Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Украерорух) на офіційному сайті підприємства було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України наступного змісту: «У зв`язку з військовим вторгненням рф, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено» (Джерело Укарерорух а.с.88). За матеріалами справи, наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 126 від 01 березня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було запроваджено режим простою на підприємстві з 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану для всіх працівників, окрім тих, що вказані у переліках, зазначених у п.п. 2.1 -2.3 цього наказу (а.с.92). Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, що також вбачається з наданої копії трудової книжки (а.с.15-24). Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 24 лютого 2022 року № 124 встановлено режим роботи, яким приписано працівниками Укарероруху прибувати на робочі місця за окремим розпорядженням (а.с.91). Оскаржуваним наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року № 139, відповідно до ст. 64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року №124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року №126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 квітня 2022 року призупинено дію трудових договорів з працівниками головного підприємства, зазначених у додатках 1-29 до цього наказу, із збереженням місця роботи і посади - до скасування воєнного стану (а.с.25). Відповідно до додатку № 1 до вказаного наказу, в тому числі, призупинено дію трудового договору із позивачем - начальником відділу організації виробництва відповідно до п.2 п.п.7 (а.с.26,27,93). Про існування зазначено наказу до відома [PERSON] було доведено текстовим повідомленням за допомого месенджера Viber 01 квітня 2022 року (а.с. 96-97). Відповідно до службової записки начальника адміністративно-господарського управління Украроруху від 21 жовтня 2022 року № 2.3.-03/456/22 щодо поновлення дії трудових договорів на період інвентаризації, зокрема і заявою позивача [PERSON] , висловлено прохання поновити дії трудових договорів з працівниками у період з 24 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року (а.с.104,105). Наказом Украероруху № 663/о від 31 жовтня 2022 року поновлено працівникам дії трудових договорів та встановлено неповний робочий день. Відповідно до наказу, позивачу поновлено дію трудового договору з 01 по 30 листопада 2022 року, але не більше 0,5 норми робочого часу, затвердженої на 2022 рік на підприємстві, з нарахуванням заробітної плати за фактичного відпрацьований час (а.с.106). Заявою від 28 жовтня 2022 року позивач просить призупинити дію трудового договору відповідно до ст.13 Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-1Х (далі Закон № 2136-1Х), із збереженням місця роботи і посади з 01 грудня 2022 року (а.с.107). Наказом Украерорух Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення дії трудового договору» № 710/о від 30 листопада 2022 року, відповідно до ст.64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Закону України від 01 липня 2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 17 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 грудня 2022 року призупинено дію трудових договорів з працівниками головного підприємства, зазначених у додатках 1 до цього наказу, із збереженням місця роботи і посади - до скасування воєнного стану (а.с.108). Відповідно до додатку № 1 до цього наказу, в тому числі, призупинено дію трудового договору із позивачем, начальником відділу організації виробництва п.7 (а.с.109). Заявою від 05 грудня 2022 року позивач [PERSON] просить поновити дію трудового договору на період дії воєнного стану з оплатою за фактично відпрацьований час, але не більше 0,5 норми робочого часу, затвердженої на 2022 рік на підприємстві (а.с.110). Наказом Украероруху № 721/о від 02 грудня 2022 року поновлено працівникам (в тому числі і позивачу) дії трудових договорів з 05 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року та встановлено неповний робочий час, але не більше 0,5 норми робочого часу, затвердженого на 2022 рік на підприємстві, з нарахуванням заробітної плати за фактичного відпрацьований час (а.с.111). Заявою від 07 грудня 2022 року позивач просить призупинити дію трудового договору відповідно до ст.13 Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ, із збереженням місця роботи і посади з 01 січня 2023 року (а.с.112). Наказом Украерорух «Про призупинення дії трудового договору» № 769/о від 22 грудня 2022 року, відповідно до ст.64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Закону України від 01 липня 2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін ддо деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 17 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 січня 2023 року призупинено дію трудових договорів з працівниками головного підприємства, зазначених у додатках 1 до цього наказу, із збереженням місця роботи і посади - до скасування воєнного стану (а.с.113). Відповідно до додатку № 1 до цього наказу, в тому числі, призупинено дію трудового договору із позивачем, начальником відділу організації виробництва п.3 (а.с.114). Наказом Украерорух № 272/о від 06 червня 2023 року позивача звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України. (а.с.115). Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю передбачені статтями 43-46 Конституції України. Разом з тим, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Указом Президента України від 24 квітня 2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Закон України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» вступив в дію з 24 березня 2022 року до закінчення воєнного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в редакції чинній на момент видачі оспорюваного наказу, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Згідно з пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2136-ІХ главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». З огляду на вищевикладене, положення Закону № 2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону № 2136-ІХ також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. Аналізуючи вказані вище норми, суд приходить до висновку, що призупинення трудового договору у даному випадку було можливе за наявності наступних умов: відсутність у роботодавця можливості для надання роботи працівнику у зв`язку з військовою агресією проти України та (або) відсутності у працівника можливості виконання роботи у зв`язку з військовою агресією проти України. У даному випадку судом має дослідитися питання чи були у відповідача підстави для видачі оспорюваного наказу у зв`язку із неможливістю саме відповідачем надавати роботу позивачу у зв`язку з військовою агресією проти України. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Повітряного кодексу України, аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі. Провайдер аеронавігаційного обслуговування за погодженням з уповноваженим органом з питань цивільної авіації може передавати на договірних засадах право щодо технічної експлуатації наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження юридичним особам, сертифікованим відповідно до авіаційних правил України. Основним напрямком діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є організація заходів використання Повітряного простору, для забезпечення безпечного, економічно ефективного аеронавігаційного обслуговування, яке, в свою чергу, здійснюється провайдерами на платній основі. Основним джерелом доходів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є надходження плати за надані послуги з аеронавігаційного обслуговування. При цьому, у зв`язку військовою агресією російської федерації, через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації, з 24 лютого 2022 року Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України, вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання послуг з аеронавігаційного обслуговування цивільним користувачам повітряного простору України було призупинено повністю. Дані обставини наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не поставлені під сумнів позивачем, є загальновідомими, а тому суд приходить до висновку, що вони є доведеними під час розгляду даної справи. 24 лютого 2022 року Украерорухом на офіційному сайті підприємства було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України наступного змісту: «У зв`язку з військовим вторгненням рф, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено» (а.с. 88). Відповідно до Довідки Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України та які є об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності по договорах, і виконання яких є неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (а.с. 89). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про доведеність того факту, щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору, а також призупинення надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України відбулося саме у зв`язку із збройною агресією РФ проти України. При цьому, факт призупинення надання аеронавігаційних послуг (обслуговування) у повітряному просторі України, які є основним напрямком діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, свідчить про зменшення обсягу роботи, яку Державне підприємство обслуговування повітряного руху України може надавити своїм працівникам. Дані обставини свідчать про неможливість забезпечення роботою всіх своїх працівників Державним підприємствам обслуговування повітряного руху України відповідно до їх посадових обов`язків, оскільки підприємство фактично припинило здійснювати основну свою діяльність, а саме: надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України та фактично така робота наразі відсутня. Суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідачем порушено його трудові права, так як він і підприємство у трудових відносинах мали можливість виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Оскільки, у даному випадку відповідач прийняв рішення про призупинення дії трудових договорів із працівниками саме у зв`язку із зупиненням діяльності підприємства та, як наслідок, відсутністю такої роботи для виконання працівниками. Суд вважає доведеним причинно-наслідковий зв`язок між збройною агресією РФ проти України та видачею відповідачем Наказу «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139 із підстав наведених судом вище, а тому приходить до висновку, що відповідач правомірно видав оспорюваний наказ посилаючись на вимоги статті 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та у відповідача були відповідні правові підстави для видачі оспорюваного наказу. Водночас, суд зазначає, відповідачем приймались накази про поновлення дії трудових договорів з працівниками підприємства, хоча і тимчасово. Це свідчить про те, що відповідачем здійснювались певні дії для забезпечення роботою з урахуванням напрямків діяльності підприємства у воєнний час. Суд вважає, що дані обставини підтверджують наявність підстав для призупинення трудового договору із позивачем, а саме: відсутність у відповідача забезпечити роботою позивача за його посадою у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Суд також критично оцінює посилання позивача на те, що оспорюваний наказ підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням трудових гарантій позивача, оскільки відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виданий Державним підприємством обслуговування повітряного руху України наказ «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року № 139 в частині призупинення з 01 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з позивачем [PERSON] , є законним. Щодо вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на його користь заробітної плати за періоди призупинення дії трудового договору, такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов висновку про законність оскаржуваного наказу. Суд вважає необхідним звернути увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у редакції станом на день видачі оспорюваного наказу, яка є аналогічною ч. 4 ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у редакції чинній станом на день розгляду справи, відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у зв`язку із їх необґрунтованістю. За матеріалами справи, позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання, довічно, довідка МСЕК серії 12 ААВ № 312775 (а.с.55). Згідно п.9, ч.1, ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави у порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed