Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

адвокат Бідула Г.Д. в інтересах [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подружнє життя між сторонами не склалось через непорозуміння та конфлікти, тому в серпні 2019 року припинили подружні стосунки, з цього часу спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, збереження сім`ї між сторонами неможливе, просила розірвати шлюб. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, при зверненні із позовом до суду представник подала заяву про розгляд справи у відсутності її та позивачки, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 15.11.2023 представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо розірвання шлюбу між сторонами не висловив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із долученого до справи свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2013 у Виконавчому комітеті Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 11, в шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-16). Сторони, як видно із змісту позовної заяви, в серпні 2019 року припинили подружні стосунки через непорозуміння та конфлікти, з цього часу спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивачка, що також видно із змісту позову, заперечує можливість примирення з відповідачем, просить про розірвання шлюбу. Відповідач, як убачається із поданої його представником 15.11.2023 заяви, заперечень щодо розірвання шлюбу з позивачкою не має. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме її права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути 1073грн. 60 коп. судових витрат (а.с.1).

Outcome: approved