Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Начальник Служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради Н.Миронюк звернулась 17.08.2023 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] , зацікавлена особа: [PERSON] , КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , а також про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області 07.06.2022 року, відібрано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , від матері без позбавлення її батьківських прав. Так, згідно з актом про відвідування вихованців від 13.07.2023 року №1 складеним комісією КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» [PERSON] навідувала своїх дітей [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2023 до 30.06.2023 року лише п"ять разів. Вказує на те, що до служби у справах дітей надійшла заява від 18.07.2023 року, в якій [PERSON] повідомила, що не заперечує щоб її позбавили батьківських прав, оскільки вона нне має власного житла, місця реєстрації та можливості належно забезпечувати своїх дітей, особливо доньку, яка потребує постійного медичного догляду та лікування. Крім того, малолітній [PERSON] перебуває у батька та бабусі в с.Рідківці та хоче залишитися із ними постійно проживати. Зазначає, що органом опіки та піклування Неполоковецької селищної ради прийнято рішення від 09.08.2023 року №71/8 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . З посиланням на відповідні докази, зважаючи на те, що відповідачка не приймає належної участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Позивач просить позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] - вихованеці КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», [PERSON] , [INFO] - проживає та перебуває на утриманні батька [PERSON] .. Крім того, просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі по 2833 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття на користь КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» та [PERSON] .. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.08.2023, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.09.2023 (а.с.54), яке відкладалось на 03.11.2023, 27.11.2023 у зв`язку із неявкою відповідачки. У підготовче засідання 27.11.2023 представник позивача - начальник Служби у справах дітей Неполоковецької с/ради Зеліско Н.М. скерувала до суду заяву, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від зацікавлених осіб: КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» та представника [PERSON] - [PERSON] також надійшли заяви, у яких просили розгляд справи провести за їх відсутності. Підтримали позовні вимоги та просили врахувати інтереси дітей. Відповідач [PERSON] , 27.11.2023 скерувала суду заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина - [PERSON] та доньки - [PERSON] , та просить розгляд справи провести за її відсутності. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області 11.05.2010, народилася [PERSON] , [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області 22.11.2010, народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст.135 Ск України (за вказівкою матері), державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ст..133 СК України, згодом виправлена на ст.126 СК України. (а.с.12-14) Рішенням №25/5 Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області від 28.04.2022 року вирішено відібрати малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , жительки с.П`ядиківці, у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров"ю дітей.(а.с.17) Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] та [PERSON] від 28.04.2022 року, спеціалістами встановлено, що умови проживання та оточення в якому проживають діти є небезпечними для їх здоров"я та життя, тому потрібно забезпечити їх вилучення у матері (а.с.18-27) Згідно довідки №153 від 02.05.2022 року виданої Неполоковецькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області про те, що [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно рішення кіцманського районного суду №718/2811/20 від 02.02.2021 року (а.с.28) Так, рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.06.2022 року вирішено відібрати малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мешканців с.П`ядиківці Чернівецького району Чернівецької області, в матері [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Берегомет, мешканки с.П`ядиківці Чернівецького району Чернівецької області, без позбавлення її батьківських прав. (а.с.31-34) Згідно з характеристикамиОршовецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів та довідками про стан утримання, навчання та виховання вихованця КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», [PERSON] спокійний, товариський, ввічливий, поважає старших, реагує на зауваження дорослих, любить займатися спортом; [PERSON] - старанна, сумлінна, дисциплінована, працелюбна,користується авторитетом серед однокласників. Вміє оцінити ситуацію, проте [PERSON] має проблеми зі здоров"я. Відповідно до висновку про стан здоров"я, фізичний і розумовий розвиток дитини та заключення ЛЛК №79/241 від 08.05.2023 року, їй підтверджено діагноз «папіломатоз гортані, трахеї ДН ІІ ст.D 14.1» та надано ряд рекомендацій. (а.с.39-46) Відповідно до листа КЗ «Оршовецький дитячий будинок санаторного типу» №05-02/163 від 02.06.2023, повідомлено Службу у справах дітей Неполоковецької селищної ради, що вихованця закладу [PERSON] , [INFO] на літні канікули з 02.06.2023 до 10.08.2023 забрала бабуся [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] .(а.с.47) У відповідності до рішення №71/8 Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області від 09.08.2023 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , який вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей. (а.с.52) Норми права, які застосував суд. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Щодо позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із наступного. У відповідності до ст.180 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Мотиви з яких виходив суд. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей а саме: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не допомагає їм матеріально, не цікавиться здоров`ям, навчанням та вихованням своїх дітей, не спілкується із ними без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Обставини справи свідчать про небажання відповідачки займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. За таких обставин, за наявності винної поведінки відповідачки [PERSON] та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дітей, син - [PERSON] , який проживає у батька [PERSON] , та донька - [PERSON] , яка на даний час знаходяться у дитячому будинку, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дітей настануть позитивні наслідки. І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів Дитини для її подальшого гармонійного розвитку. В правовідносинах, що склались між сторонами, суд не знаходить підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки до [PERSON] застосовувались профілактичні заходи і вона мала можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дітей, а також те, що діти відбрані у матері без позбавлення батьківських прав за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.06.2022 року, однак виходячи з наведених вище обставин, остання таких заходів не вжила. При цьому, суд роз`яснює відповідачці, що остання у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Врахувавши вимоги СК України встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що слід стягувати аліменти на користь КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в дитячому будинку, у твердій грошовій сумі по 2833 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 17.08.2023 і до досягнення нею повноліття. А щодо вимог про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , то суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено судом, на теперішній час законним представником дитини є батько [PERSON] , таким чином саме він має звертатись до суду з вимогою про стягнення аліментів та визначати їх розмір та спосіб стягнення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1073,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial