Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 08.08.2004 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти залишаються проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Спочатку сімейне життя складалося добре, однак протягом останнього часу шлюбні відносини між ними припинилися, вони перестали розуміти один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також у них з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. Наразі вони проживають окремо. Досить тривалий час вони намагалися говорити один з одним про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але ніяких результатів це не дало. На даний час шлюб є декларативним та без фактичних сімейних відносин, тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 21.04.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Судовий розгляд неодноразово відкладався з поважних причин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 21.11.2023 суду зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, на примирення не погоджується. Підтверджує, що старша донька [PERSON] проживає на даний час з відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 21.11.2023 суду зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не погоджується з усіма обставинами, викладеними в позовній заяві. Пояснив, що їхня старша донька [PERSON] проживає разом з ним, також заперечує той факт, що позивач прикладала максимум зусиль для збереження сім`ї. З приводу розірвання шлюбу він не заперечує. Заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 серпня 2004 року зареєстрували шлюб у виконкомі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2004 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони по справі мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.04.2021, виданого повторно, серії [NUMBER] від 09.01.2014, виданогот повторно, та серії [NUMBER] від 01.04.2021, виданого повторно (а.с. 4, 5, 5а). Судом установлено, що сімейне життя сторін не склалось через розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюб існує формально. Відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст.\~51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». За письмовим клопотанням позивача судові витрати по справі слід залишити за останньою.

Outcome: approved