Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

І. Стислий виклад та обґрунтування вимог 13.03.2023 року, фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поновлення строку звернення до суду та відшкодування збитків у розмірі 60\~000 гривень. Однією з позовних вимог було прохання стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати. Перед виходом суду до нарадчої кімнати представник позивача [PERSON] заявив клопотання, просив суд вирішити питання судових витрат понесених позивачем під час розгляду справи, зокрема витрат на надання правової допомоги. Своїм рішенням від 01.11.2023 року Іваничівський районний суд Волинської області ухвалив позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування\~збитків задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] 60 000 (шістдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору. Призначити судове засідання для вирішення питання відшкодування судових витрат на правову допомогу на 09:30 год. 16 листопада 2023 року. ІІ. Позиція сторін Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). В силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд клопотань здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Учасники справи в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не викликалися. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IІІ. Встановлені судом обставин та зміст спірних правовідносин Відповідно до копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Волинської області від 28.01.2022 року № 2/75-4 (а.с. 16-17). Згідно договору про надання правової допомоги та представництво прав і інтересів в суді та правоохоронних органах б/н від 03.10.2022 року, адвокат Поліщук В.А. та Матящук О.Л. уклали договір про надання правничої допомоги по представництві інтересів клієнта в Іваничівському районному суді Волинської області у справі за його позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Сума гонорару за даним договором становить 20000 грн. (а.с. 158). 11.01.2023 року адвокатом Поліщуком В.А. видано ордер про надання [PERSON] правничої допомоги в Іваничівському ВП Горохівського ГУНП у Волинській область, Іваничівському районному суді Волинської області, Волинському НДЕКЦ МВС України на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 03.10.2022 року (а.с.15). Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 100 від 03.10.2022 року [PERSON] сплатив 20 000 гривень адвокату Поліщуку В.А., згідно договору про надання правової допомоги № б/н від 03.10.2022 року («сума гонорару за даним договором становить 20\~000,00 грн. і сплачується клієнтом в користь виконавця під час підписання даного договору») (а.с. 158). IV. Застосовані норми права Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Однак, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат пов`язаних із наданням правової допомоги. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. V. Оцінка суду Судом встановлено, що 03.10.2022 року між адвокатом Поліщуком В.А. та Матящуком О.Л. було укладено договір про надання правової допомоги. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 01.11.2023 задоволено позов фізичної особи-підприємця [PERSON] , представник позивача - [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 100 від 03.10.2022 року, адвокат Поліщук В.А. отримав від позивача [PERSON] гонорар у сумі 20\~000,00 гривень відповідно до договору № б/н від 03.10.2022 року. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, представником позивача подано до суду докази витрат [PERSON] на правничу допомогу. При визначенні\~суми відшкодування\~витрат,\~пов`язаних\~із наданням\~правничої допомоги,\~слід виходити\~з реальності\~цих витрат\~(встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~з огляду\~на конкретні\~обставини справи. Слід зазначити, що не існує єдиного арифметичного алгоритму для визначення (обчислення) витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд повинен у кожному конкретному випадку, визначати розмір таких витрат та їх розподіляти, наводячи відповідні мотиви прийнятих рішень стосовно цих витрат. Разом з тим, оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. З урахуванням обставин у цій справі, зокрема, складності справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до судового розгляду та під час такого, кількість часу затраченого адвокатом на фактичне надання правової допомоги, з урахуванням ціни позову, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст.2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 15000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення адвоката для надання професійної правничої допомоги.

Outcome: partial