Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

15 листопада 2023 року, до суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат. В заяві представник зазначив, що загальна сума фактично понесених відповідачем витрат, пов?язаних з розглядом справи складає 20 625,00 грн., що підлягають стягненню із позивача. Крім того, стягненню з позивача підлягає судовий збір за подання до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.07.2023 у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. 20.11.2023 представник позивача надала до суду заперечення, в якому просила відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що зі змісту рішення суду вбачається, що судом вирішено питання судових витрат, а тому з урахуванням вимог ст.270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні. Зі змісту рішення суду від 06.11.2023, позовні вимоги задоволені частково на користь позивача [PERSON] у розмірі 50 000,00 грн., з урахуванням цього, жодного позитивного результату для відповідача досягнуто не було. 3 огляду на викладене, вимога сторони відповідача щодо стягнення з позивача додаткового гонорару за позитивний результат по справі для Клієнта у розмірі 10 000,00 грн. є безпідставною та недоведеною. Крім того, детальної уваги вимагає позиція категоричного заперечення відповідачем не лише суми відшкодування, але й факту спричинення позивачу шкоди внаслідок незабезпечення безпечного робочого місця та безпечних умов праці під час виконання останнім трудових обов`язків. Тобто, впродовж довготривалого судового розгляду сторона відповідача безпідставно заперечувала обставини, які мали важливе значення при розгляді справи і відігравали ключову роль у вирішенні питання щодо стягнення грошової компенсації за завдану шкоду. А тому, такі обставини заслуговують на увагу у сукупності з безпідставністю самих вимог сторони відповідача щодо стягнення судових витрат. Що стосується стягнення сплаченого відповідачем судового збору зазначає, що з урахуванням справи, характеру спірних правовідносин та заявлених позовних вимог, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому дана вимога є безпідставною. В судовому засіданні представник заявника просив задовольнити вимоги зазначенні у заяві в повному обсязі з підстав викладених в заяві. Також зазначив, що позовні вимоги [PERSON] задоволенні частково, а саме 1% від первісно заявлених вимог, тому відповідач вважає, що має право на стягнення за рахунок позивача понесених судових витрат. Сума витрат на правничу допомогу співмірна з ціною позову, оскільки ціна позову була 5000000 грн., витрати на професійну правничу допомогу становили 20000 грн. Позивачу, незважаючи на часткове задоволення позову, були задоволені витрати на правничу допомогу в повному обсязі, тому також вважав, що наявні підстави для задоволення заяви та стягнення усіх витрат відповідача за рахунок позивача. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутність її довірителя. Зазначила, що вимоги представника заявника є такими, що не підлягають задоволенню. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, встановив наступне. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2023 року позовні вимоги [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків задоволено частково. Стягнуто з СТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 134 грн. 20 коп. З відзиву на позовну заяву вбачається, що представник відповідача заявив про застосування частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, в судових дебатах представник відповідача повідомляв, що буде подана заяви про стягнення понесених судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення. В силу ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої - третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West AllianceLimited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі виграти були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Під гонораром розуміється домовленість, згідно якої клієнт зобов`язується виплатити адвокату в якості винагороди певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта (ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції»). Тобто обов`язок зі сплати гонорару залежить від того, чи буде здобуто адвокатом перемогу в суді. З рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2023, вбачається, що представник відповідача взагалі заперечував вину СТОВ Агрофірма «Барвінківська» у нещасному випадку, що стався з позивачем. При цьому, посилаючись на ч.2 ст.1166 ЦК України згідно якої, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, зазначав, що підрив трактору невідомим підривним пристроєм під час виконання позивачем трудових обов`язків є форс-мажорною обставиною, яка сталась не з вини товариства, а в наслідок російської військової агресії, а відтак у товариства відсутня вина за завдану позивачу моральну шкоду, яку він отримав внаслідок зазначеного підриву. У зв`язку з чим вважав, що СТОВ Агрофірма «Барвінківська», не може бути належним відповідачем. З огляду на викладене, доводи представника відповідача, про те що судом було задоволено тільки 1% від первісно заявлених вимог, однак позивачу, незважаючи на вказане, були задоволені витрати на правничу допомогу в повному обсязі, тому вважав, що наявні підстави для стягнення усіх витрат відповідача за рахунок позивача, суд вважає безпідставними, оскільки представник позивача належними та допустимими доказами довів вину СТОВ Агрофірма «Барвінківська», в отриманні тілесних ушкоджень [PERSON] , під час виконання трудових обов`язків, пов`язаних з виробництвом, так як товариство не забезпечило безпечні і нешкідливі умови праці. В постанові від 05.12.2022, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що в разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Судом було встановлено, що представник позивача довів наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, у зв`язку з чим, витрати на правничу допомогу позивача були задоволені в повному обсязі. Натомість представник відповідача не довів відсутність протиправності та вини СТОВ Агрофірма «Барвінківська», тому підстави для стягнення з [PERSON] , понесених судових витрат на користь СТОВ Агрофірма «Барвінківська» відсутні. Щодо стягнення сплаченого судового збору з [PERSON] на користь СТОВ Агрофірма «Барвінківська», суд зазначає наступне. Відповідно до п.2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] судового збору за подання апеляційної скарги. З огляду на викладене, суд вважає заяву про стягнення понесених судових витрат необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed