Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

До Чернівецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дьячук Наталія Валеріївна, до Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,9891 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0524981200:03:003:0052, та на земельну ділянку площею 1,6756 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0524981200:03:003:0047. 07 вересня 2013 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачеві все належне їй майно, окрім земельної ділянки з кадастровим номером 322248200:10:001:0486. У визначений ст. 1270 ЦК України строк позивачем не подано заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки йому не було відомо про існування заповіту. Звернувшись до нотаріальної контори за місцем смерті спадкодавця з приводу прийняття спадщини після смерті матері, постановою від 21 вересня 2023 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причини пропуску строків для прийняття спадщини. Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Марчук Тетяни Сергіївни (08160, Київська область, Фастівський район, с. Гатне, вул. Київська, 138/1) спадкову справу №32/2023 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Станом на 28 листопада 2023 вимоги ухвали суду від 31 жовтня 2023 приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Марчук Т.С. виконано. Представник позивача Дьячук Н.В. (яка діє на підставі ордеру серії АІ №1473728) в підготовчому засіданні та під час розгляду справи позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила задоволити позовні вимоги. Відповідач участь представника в підготовчоме засідання не забезпечив, натомість в матеріалах справи міститься заява (2749/23-Вх. від 26.10.2023) про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог не заперечує. Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що відповідач скористався своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та протокольною ухвалою від 28.11.2023 закрив підготовче судове засідання та перейшов до розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши подані представником позивача в засіданні пояснення, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 86 років у місті Боярка Фастівського району Київської області. Відповідно до копій державних актів на право власності на земельні ділянки серій ЯА №104806 та ЯА №104801, [PERSON] на підставі розпорядження Чернівецької районної державної адміністрації від 25 січня 2005 року №17, є власником земельної ділянки площею 1,9891 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0524981200:03:003:0052, та на земельної ділянки площею 1,6756 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0524981200:03:003:0047, відповідно. 07 вересня 2013 [PERSON] склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі за номером 994 та посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Плахотньою О.Г., із змісту якого вбачається, що належну на праві власності земельну ділянку площею 0,1486 га, кадастровий номер 3222482000:10:001:0486, заповіла сину [PERSON] , [INFO] . Все інше майно крім вищезазначеної земельної ділянки, [PERSON] заповіла сину [PERSON] , [INFO] . При зверненні позивачем до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Марчук Т.С. з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] , постановою №177/02-31 від 21 вересня 2023 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав з поважних причин, оскільки про існування заповіту дізнався лише у вересні 2023 року, знайшовши оригінал під час прибирання будинку матері. Зауважив на тому, що його брат [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, а тому перевірка в Реєстрі заповітів нотаріусом не проводилась та публічних оголошень про наявність заповіту нотаріус не робив. Також зі змісту позовної заяви вбачається, що заповіт складений [PERSON] за місцем свого проживання в м. Боярка Фастівського району Київської області, що підтверджується, що різниться із зареєстрованим місцем проживання позивача с. Липне, Любарського району Житомирської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] . Ні на час складання заповіту, ні на час смерті [PERSON] позивач з спадкодавцем не проживав. На момент смерті [PERSON] приживала в м. Боярка, Фастівського району Київської області, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Зазначає, що [PERSON] склала заповіт особисто і використовуючи своє право на таємницю заповіту, за життя про його існування позивачеві не повідомила. Позивач вважав, що його брат [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері. Згідно довідки виконавчого комітету Боярської міської ради б/н від 01.11.2023, [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] з 16.04.2019 і до дня смерті. Інші зареєстровані осіб за вказаною адресою відсутні. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність складеного на його ім`я заповіту. Дані обставини стали підставою для звернення [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи поважність пропуску шестимісячного строку необізнаністю про наявність заповіту. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~ст.15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини\~\~(статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження\~\~\~№ 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі\~\~\~\~№ 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказана правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року по справі №591/1271/18. З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном три місяці з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Outcome: approved