Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

07 березня 2023 заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення та повернення Запорізькій міській раді. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Запорізької міської ради від 06.12.2006 №72/255 затверджено технічні документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право громадян на земельні ділянки (кадастровий квартал номер 2310100000:04:034) у Ленінському районі м. Запоріжжя та передано громадянам у власність земельні ділянки у вказаному кадастровому кварталі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибні ділянки), а також в оренду на 10 років для городництва. Згідно із додатком № 1 до вказаного рішення, [PERSON] надавалися земельні ділянки за кадастровими номерами 2310100000:04:034:0035 та 2310100000:04:034:0336, загальною площею 0,1612 га, розташовані у [ADDRESS] , з яких у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - площею 0,0524 га, та в оренду на 10 років для городництва - площею 0,1088 га. На підставі вказаного рішення 22.08.2007 [PERSON] був виданий державний акт серії ЯГ № 709813 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2310100000:04:034:0335, площею 0, 0524 га, яка розташована у [ADDRESS] . Окрім цього 17.10.2007 між Запорізькою міською радою та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки для городництва, площею 0,1088 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4, 6 договору оренди, земельна ділянка, що передається в оренду, вільна від забудови, недоліки, які б перешкоджали її активному використанню, відсутні. За умовами договору оренди земельної ділянки, останній було укладено на десять років (п. 8 договору). У подальшому, на виконання п. 17, 19 договору оренди земельної ділянки, було розроблено проектну документацію із землеустрою з метою передачі земельної ділянки в оренду та 27.11.2007 підписано акт приймання - передачі земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га, яка розташована у [ADDRESS] . Зазначений договір оренди зареєстрований 27.11.2007 у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам». Відповідно до п.20 договору оренди земельної ділянки, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Окрім цього, згідно із п. 30 договору, після закінчення строку договору оренди землі, орендар зобов`язаний поновити договір або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою у належному стані. У той же час, за інформацією Запорізької міської ради від 23.07.2021 за №09960/03-20/10, звернень від [PERSON] про продовження строку дії договору оренди на земельну ділянку за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 до Запорізької міської ради не надходили, рішення Запорізької міської ради з цього приводу не приймалися. Також встановлено, що спірна земельна ділянка до земель Запорізької міської ради за актом приймання - передачі не поверталася, що підтверджується листом Запорізької міської ради від 22.10.2021 за № 13133/03- 20/13. 08.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000:04:034:0335, площею 0,0524 га., яка розташована у [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. та зареєстровано у реєстрі за № 2775. У подальшому [INFO] [PERSON] помер. З метою визначення безпосереднього користування земельною ділянкою за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га, представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради за участю прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя 28.07.2021 був проведений огляд вказаної земельної ділянки, за наслідками чого встановлено, що територія земельної ділянки огороджена бетонним парканом із металевими воротами та хвірткою, зачинена від вільного проходу. За парканом наявні будинок та дві капітальні будівлі, розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером 2310100000:04:034:0335. На земельній ділянці за кадастровим номером 2310100000:04:0034:0336 наявні дерева та домогосподарство у вигляді городу, на якому розташовані різні городні культури. Більш того, із наданих інженером - землевпорядником фізичною особою підприємцем [PERSON] фототаблиць земельних ділянок за кадастровий номерами 2310100000:04:034:0335 та 2310100000:04:034:0336, складених результатами проведення планово - картографічних робіт вбачається, що земельні ділянки огороджені єдиним парканом. Земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 вільна від забудови, на останній наявні зелені насадження. Також 26.01.2023 представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради спільно з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя було повторно проведено огляд земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS] , за наслідками якого складено акт, відповідно до якого територія земель огороджена бетонним парканом із металевими воротами та хвірткою, зачинена для вільного проходу. На земельній ділянці за кадастровим номером 2310100000:04:0034:0335 розташований житловий будинок та дві капіталі споруди; на земельній ділянці за кадастровим номер 23101000000:04:0034:0336 - дерева та домогосподарство у вигляді городу. Згідно відповіді Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 08.02.2023 за № 168/02-03, рішення Запорізької міської ради про припинення [PERSON] права оренди земельної ділянки не приймало земельна ділянка за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 до земель Запорізької міської ради не поверталася. Згідно висновку про вартість земельної ділянки від 23.02.2023, складеного експертом ТОВ «Правобережна торгова біржа» Поляковим І.Г., ринкова вартість земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, площею 0,1087 га становить 15003318,00 грн. Враховуючи викладене, беручи до уваги що земельна ділянка з кадастровими номером 2310100000:04:034:0335, площею 0,1088 га, яка була надана в оренду на строк до 27.11.2017, що до теперішнього часу не повернута до земель Запорізької міської ради, та земельна ділянка за кадастровим номером 2310100000:04:034:0335, площею 0,0524 га, яка на праві власно належить [PERSON] , огороджені єдиним парканом, позивач вказує на наявність підстави вважати, що земельна ділянка за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 площею 0,1088 га., використовується [PERSON] без належної правової підстави. Вказані обставини порушують права Запорізької міської ради як власника та розпорядника земель комунальної форми власності. Просить суд зобов`язати [PERSON] усунути Запорізькій міській раді перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га, яка розташована у [ADDRESS] , вартістю 15003318,00 грн. шляхом її звільнення та повернення Запорізькій міській раді. Стягнути з [PERSON] на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що з позовними вимогами не згоден в повному обсязі, вважає вимоги необґрунтованими, а обставини позову такими, що не в повній мірі відповідають фактичним обставинам. В обґрунтування своїх висновків зазначив, що [PERSON] відповідно до договору дарування земельної ділянки від 08.12.2017 посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О. В та зареєстрованого в реєстрі за № 2775, є власником земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:04:034:0335 площею 0,0524 га, розташованої за адресою [ADDRESS] . Спірну земельну ділянку з кадастровим № 2310100000:04:034:0336 площею 0,1088 га, і розташовану за тією ж самою адресою [ADDRESS] , [PERSON] ніколи не отримував у користування та ніколи не користувався нею, доказів протилежного позивачем та прокурором не надано. Так, спірна земельна ділянка з кадастровим № 2310100000:04:034:0336 надавалась в користування громадянину [PERSON] на умовах договору оренди від 17.10.2007. Актом прийому-передачі земельної ділянки від 27.11.2007 року № 040726101154 підтверджено, що спірну земельну ділянку отримав в користування громадянин [PERSON] . Договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 10 років. Умовами п. 30 договору передбачено, що орендар зобов`язаний після завершення строку договору оренди землі, договір поновити, або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою в належному стані. Пунктом 33 Договору оренди передбачено випадки припинення договору, де у тому числі зазначено, що Договір оренди припиняється в інших випадках, передбачених законом. Орендар [PERSON] помер [INFO] , тобто після закінчення строку дії договору оренди. Відповідно до зазначених вище вимог Договору оренди саме [PERSON] як орендар, мав обов`язок повернути земельну ділянку до ЗМР за її вимогою, або поновити дію договору. Перехід прав на орендовану земельну ділянку до інших осіб не передбачено умовами Договору оренди. Земельна ділянка [PERSON] з кадастровим №2310100000:04:034:0335 і орендована [PERSON] земельна ділянка з кадастровим №2310100000:04:034:0336 є сусідніми та знаходяться за однією поштовою адресою [ADDRESS] , проте дана обставина жодним чином не доводить, що [PERSON] має обов`язок повернути орендовану [PERSON] земельну ділянку до ЗМР, оскільки [PERSON] не отримував прав на користування земельною ділянкою, також не відбулось переходу цих прав до нього, земельну ділянку отримував в користування саме [PERSON] , а не [PERSON] . Тож, у [PERSON] не виникає обов`язку з повернення земельної ділянки за договірними відносинами [PERSON] . Таким чином, вимога прокурора до [PERSON] про повернення земельної ділянки за договором оренди, який він не укладав, є безпідставною. Жодних доказів того, що [PERSON] в порушення чинного земельного законодавства самовільно зайняв земельну ділянку з кадастровим № 2310100000:04:034:0336 та будь-яким чином чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою до позову не надано. Оскільки вимога позивача до [PERSON] про звільнення та повернення земельної ділянки не ґрунтується на вимогах закону, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив прокурор зазначив, що предметом справи є усунення перешкод Запорізькій міській раді як власнику та розпоряднику земель комунальної форми власності у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га, яка розташована у [ADDRESS] та повернути її Запорізькій міській раді. Твердження представника відповідача про відсутність доказів щодо користування [PERSON] спірною земельною ділянкою та відсутність перешкод ЗМР у користуванні та розпорядження землею спростовує наданими доказами. Земельна ділянка за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 перебувала на підставі рішення Запорізької міської ради в оренді (договір оренди зі строком до 27.11.2017), до земель Запорізької міської ради не поверталася, інші рішення про передачу вказаної земельної ділянки фізичним або юридичним особам Запорізькою міською радою не приймалися. На теперішній час встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, спірна земельна ділянка огороджена єдиним парканом із земельною ділянкою за кадастровим номером 2310100000:04:034:0335, яка на теперішній час на праві власності на підставі договору дарування належить [PERSON] . Вказані обставини порушують права Запорізької міської ради, як власника та розпорядника земель комунальної форми власності, щодо вільного користування та розпорядження належним нерухомим майном, через що наявні обґрунтовані підставі для звернення із позовом з метою відновлення порушеного права. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, просив суд врахувати, що позивач у своїх вимогах не формулює від кого і від чого відповідач повинен звільнити земельну ділянку, а зазначає про необхідність її повернення. Договір оренди припинено внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, орендар за договором [PERSON] помер за два місяці після спливу строку дії договору і до відповідача не перейшли будь які обов`язки орендаря за договором оренди. Тож, договір оренди земельної ділянки не має для відповідача [PERSON] будь якого юридичного значення. Два акти огляду земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , які складені представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради за участі прокурорів, не передбачені жодним нормативним документом, тож доказового значення такі документи не мають. Єдиний паркан на двох участках з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 та 2310100000:04:034:0335 встановлював не відповідач [PERSON] , одну поштову адресу земельним ділянкам присвоював не відповідач, доказів протилежного прокурором і позивачем не надано. Доказів незаконного зайняття земельної ділянки, зокрема, рішень про притягнення [PERSON] до адміністративної або кримінальної відповідальності, прокурором не надано. До [PERSON] жодних звернень з приводу повернення або доступу до спірної земельної ділянки не було. У судовому засіданні прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Ткаченко А.А. на позовних вимогах наполягала. Просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник Запорізької міської ради Пилипенко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила їх задовольнити. Представника відповідача адвокат Логачов В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов до таких висновків. З даним позовом звернувся заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах, а саме, Запорізької міської ради. Прокурор виходив з того, що факт не звернення до суду відповідного органу місцевого самоврядування з позовною заявою, яка б відповідала вимогам процесуального законодавства та відповідно мала змогу захистити інтереси Українського народу, свідчить про те, що зазначений орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва обґрунтована і підтверджена прокурором у суді. Згідно матеріалів справи, прокурор попередньо, до звернення до суду, повідомив про це Запорізьку міську раду листом від 02.03.2023 №53-96-1483вих-23. Наявність підстав для представництва не оскаржена Запорізькою міською радою. Судом встановлено, що рішеннямЗапорізької міської ради від 06.12.2006 №72/255 затверджено технічні документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право громадян на земельні ділянки (кадастровий квартал номер 2310100000:04:034) у Ленінському районі м. Запоріжжя та передано громадянам у власність земельні ділянки у вказаному кадастровому кварталі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибні ділянки), а також в оренду на 10 років для городництва. Згідно із додатком № 1 до вказаного рішення, [PERSON] надано земельні ділянки з кадастровими номерами 2310100000:04:034:0035 та 2310100000:04:034:0336, загальною площею 0,1612 га, які розташовані у [ADDRESS] . З них земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:04:034:0035 передана у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - площею 0,0524 га, земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 передана в оренду на 10 років для городництва - площею 0,1088 га. На підставі рішення Запорізької міської ради 22.08.2007 [PERSON] був виданий державний акт серії ЯГ № 709813 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2310100000:04:034:0335, площею 0, 0524 га, яка розташована у [ADDRESS] . 17.10.2007 між Запорізькою міською радою та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2310100000:04:034:0336) для городництва, площею 0,1088 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.8 договору оренди землі від 17.10.2007, договір укладається на десять років. На виконання п. 17 договору оренди було розроблено проектну документацію із землеустрою з метою передачі земельної ділянки в оренду. Згідно із кадастровим планом, земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 межує: від А до Б - присадибна ділянка по [ADDRESS] ; від Б до В - присадибна ділянка по [ADDRESS] ; від В до Г - міська територія; від Г до А - присадибна ділянка по [ADDRESS] . Відповідно до п.19 договору оренди землі, передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до договору. Згідно Акту прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 27.11.2007 № 040726101154 [PERSON] . Запорізькою міською радою передано в оренду земельну ділянку кадастровий № 2310100000:04:034:0336, загальною площею 0,1088 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка знаходиться у стані придатному для городництва, вільна від забудови. Відповідно до п. 20 даного договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно із п.30 договору, після закінчення строку договору оренди землі, орендар зобов`язаний поновити договір або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою у належному стані. Дія договору оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії даного договору оренди землі не є підставою для поновлення договору (пункти 33, 34 договору оренди). Як встановлено судом, після припинення договору оренди у зв`язку із закінченням строку його дії звернення [PERSON] про продовження дії договору оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 до Запорізької міської ради не надходили, рішення Запорізької міської ради з цього питання не приймались. Згідно актового запису про смерть № 8378 від 30.12.2017 [PERSON] помер [INFO] . На запит заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя виконавчий комітет Запорізької міської ради листом № 09960/03-20/10 від 23.07.2021 повідомив, що згідно із наявною в управлінні з питань земельних відносин Запорізької міської ради інформаційною базою (договорів оренди землі, укладених із Запорізькою міською радою) з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 значиться договір оренди [PERSON] від 27.11.2007 № 040726101154, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1088га, для городництва, строком до 27.11.2017. У відповіді виконавчого комітету Запорізької міської ради від 15.09.2021 на запит заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя повідомляється, що 22.07.2021 міською радою направлено листа №03/03-32/02221 про наміри землекористувачів щодо оформлення земельної ділянки. Інших цивільно-правових заходів Запорізькою міською радою не вживалося. Зазначений лист №03/03-32/02221 від 22.07.2021 представник Запорізької міської ради суду не надав, як і інформації про те, кому саме надсилався цей лист. Предметом справи, що розглядається, є усунення перешкод Запорізькій міській раді як власнику та розпоряднику земель комунальної форми власності у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер: 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га, яка розташована у [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку та повернути її Запорізькій міській раді. Обґрунтовуючи порушення відповідачем [PERSON] права Запорізької міської ради на користування спірною земельною ділянкою, позивач вказує на укладений 08.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] договір дарування земельної ділянки, згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0524 га у межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відчужувана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 709813, виданого Запорізькою міською радою 22 серпня 2007 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010726101712. Кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:04:034:0335. Договір посвідчений приватний нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. Висновки позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 без правових підстав, тобто самовільно, використовується [PERSON] і що він чинить перешкоди Запорізькій міській раді як власнику у користуванні спірною земельною ділянкою, ґрунтуються на сукупності тих обставин, що спірна земельна ділянка не була повернута Запорізькій міській раді у порядку, встановленому договором оренди, що [PERSON] набув право власності на суміжну земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:04:034:0335, і що обидві земельні ділянки мають одну поштову адресу та огороджені єдиним парканом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Статтями 125, 126 ЗК України встановлено, що право власності та постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою та його державної реєстрації. Статтею 211 ЗК України визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки ( ст.212 ЗК України). В позовній заяві не зазначено який з перелічених пунктів ч. 1 ст. 211 ЗК України або норму якого іншого закону порушив [PERSON] . Способи захисту порушеного права на земельні ділянки передбачені ст. 152 ЗК України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно пунктів б, д ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосуванням інших, передбачених законом, способів. Поряд із цим, цивільне законодавство серед способів захисту речових прав виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Окрім цього, питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц. Зокрема, зроблено висновки про те, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння. Згідно доводів позову, розташування на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га паркану перешкоджає Запорізькій міській раді вільно користуватися цією земельною ділянкою. Враховуючи викладене, обраним способом захисту порушеного права територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на земельну ділянку є подання негаторного позову, а саме зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди Запорізькій міській раді у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер: 2310100000:04:034:0336, площею 0,1088 га, на чому наголошується у позовній заяві та інших заявах позивача по суті справи. При цьому, пред`явивши негаторний позов, позивач просить захистити порушене право на користування земельною ділянкою шляхом її звільнення та повернення. Відповідно до статті 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Державний контроль за використанням та охороною земель в обсязі, визначеному законом, також здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. Статтею 19 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачає, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. До матеріалів справи позивачем не долучено рішення Запорізької міської ради про здійснення функцій державного контролю за використанням та охороною земель, відсутні докази щодо повноважень певних структурних підрозділів Запорізької міської ради на здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, відсутні документи, які регламентують порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Запоріжжі, складання актів перевірок, протоколів про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель, подання в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріалів перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності тощо. Згідно із листом Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя №53-2338вих-21 від 15.07.2021, заступником керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя порушувалось питання перед Запорізькою міською радою щодо здійснення в межах повноважень, покладених на управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради в порядку самоврядного контролю, перевірки на предмет відповідності використання спірної земельної ділянки вимогам діючого земельного законодавства. Втім, з відповіді Запорізької міської ради на цей лист та матеріалів справи в цілому вбачається, що органи, уповноважені здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель, перевірку дотримання вимог земельного законодавства у встановленому законом порядку не проводили, відповідні акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства не складали. Вказівок про необхідність усунення порушень земельного законодавства відповідачу, як особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, не вручалось та не направлялось. Натомість, з метою визначення безпосереднього користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, представником управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради та прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя у 2021 році та у 2023 році було проведено огляд вказаної земельної ділянки, про що складено відповідні акти, на які позивач посилається обґрунтовуючи свої позовні вимоги. Так, 28.07.2021 представником Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради в особі головного спеціаліста відділу юридичного забезпечення та самоврядного контролю Лісняка Є.О. та прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Красних О.О. проведено візуальний огляд земельної ділянки площею 0,1087 га з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та складено акт, відповідно до якого територія огороджена, наявний бетонний паркан із металевими воротами та хвірткою. Здійснити прохід на територію не представилось можливим. Територія зачинена для вільного проходу. За парканом наявні: будинок та дві капітальні будівлі, які знаходяться в межах іншої земельної ділянки (кадастровий номер 2310100000:04:034:0335). На ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 наявні дерева та домогосподарство у вигляді городу, на якому розташовані різні городні культури. Під час огляду встановлено, що вказана земельна ділянка досить тривалий час не доглядалася. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявність будь-якого нерухомого майна за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 відсутня. 26.01.2023 представником Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради в особі головного спеціаліста відділу юридичного забезпечення та самоврядного контролю Лісняка Є.О. та прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Головко О. проведено візуальний огляд земельної ділянки площею 0,1087 га з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та складено акт, відповідно до якого територія огороджена, наявний бетонний паркан із металевими воротами та хвірткою. Здійснити прохід на територію не представилось можливим. Територія зачинена для вільного проходу. За парканом наявні: будинок (житлова споруда) та дві капітальні будівлі, які знаходяться в межах іншої земельної ділянки (кадастровий номер 2310100000:04:034:0335). На ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 наявні дерева та домогосподарством у вигляді городу, на якому розташовані різні городні культури. Під час огляду встановлено, що вказана земельна ділянка досить тривалий час не доглядалася. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яке нерухоме майно за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 відсутнє. Вказані акти, які є аналогічними за своїм змістом, не містять відомостей про виявлення порушень земельного законодавства, зокрема про самовільне зайняття та використання спірної земельної ділянки [PERSON] , натомість як під час огляду земельної ділянки у липні 2021 року, так і під час її огляду у січні 2023 року, було встановлено, що на ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 наявні дерева та домогосподарство у вигляді городу. Під час огляду встановлено, що вказана земельна ділянка досить тривалий час не доглядалася. Будь-яке нерухоме майно з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 відсутнє. Відтак, твердження представника позивача, що вказаними актами огляду зафіксовано наявність єдиного паркану на двох ділянках з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 та 2310100000:04:034:0335 не відповідають змісту цих документів. Крім того, огляд земельних ділянок та складання актів проводилося без залучення власника земельної ділянки 2310100000:04:034:0335, та без фактичного доступу до цих земельних ділянок. Це також дає підстави для критичної оцінки зазначених у акті обставин з урахуванням умовної лінії між земельними ділянками з кадастровими номерами 2310100000:04:034:0336 та 2310100000:04:034:0335. Акти складались у двох примірниках, один з яких зберігається в управлінні з питань земельних відносин, інший в Дніпровській окружній прокуратурі. В актах зазначено, що під час огляду проводилась фотозйомка, однак належним чином оформлених фототаблиць до актів не додано. Наведені акти не містять будь-якої інформації з посиланням на конкретні норми Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» або іншого нормативно-правового акту, який регулює питання користування земельними ділянками, щодо порушення [PERSON] вимог земельного законодавства. Відповідно, з вимогами про усунення порушень права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 Запорізька міська рада до [PERSON] не зверталась. Для виявлення порушень земельного законодавства на замовлення Дніпровської окружної прокуратури ФОП [PERSON] 09.01.2023 було проведено «комплекс робіт на земельні ділянки», в результаті яких сформовано планово-картографічні матеріали меж земельної ділянки кадастровим номером 2310100000:04:034:0335 і 2310100000:04:034:0336. За результатами виконаних робіт було складено планово-картографічні матеріали меж земельних ділянок кадастровим номером 2310100000:04:034:0335 і 2310100000:04:034:0336. Однак, висновки позивача, що вказаний план є доказом встановлення на межі цих земельних ділянок єдиного паркану суд вважає необгрунтованими, оскільки такі відомості у даному документі відсутні. Жодної технічної документації щодо паркану, встановленого відповідачем навколо спірної земельної ділянки, який створює перешкоди позивачу як власнику у вільному користуванні земельною ділянкою, позивачем не надано. Як вбачається з рішення Запорізької міської ради від 06.12.2006 №72/255 та Додатку № 1 до вказаного рішення, на момент надання земельних ділянок з кадастровими номерами 2310100000:04:034:0035 та 2310100000:04:034:0336, їх поштова адреса [ADDRESS] була визначена. Згідно із кадастровим планом спірна земельна ділянка кадастровий номер 2310100000:04:034:0336 межує: від А до Б - присадибна ділянка по [ADDRESS] ; від Б до В - присадибна ділянка по [ADDRESS] ; від В до Г - міська територія; від Г до А - присадибна ділянка по [ADDRESS] . Згідно із актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 29.08.2007 та абрисом земельної ділянки, межа земельної ділянки проходить: - 10, 11, 12, 1 - умовна лінія (проходить між земельними ділянками кадастровий номер: 2310100000:04:034:0335 і кадастровий номер: 2310100000:04:034:0336); - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 - по огорожі. Тобто, огорожа була зафіксована актом ще на момент передачі земельної ділянки в оренду у 2007 році. Встановлення якого паркану та на якій лінії порушує право позивача вільно користуватися спірною земельною ділянкою, позивачем не зазначається. Також як стверджує позивач з посиланням на надані ним докази, будь-яке нерухоме майно на земельній ділянці за кадастровим номером 2310100000:04:034:0336 відсутнє. Як було встановлено судом, договір оренди земельної ділянки, укладений з померлим [PERSON] не має для відповідача [PERSON] жодного юридичного значення. Позивач не звертався до [PERSON] з вимогою надати доступ до спірної земельної ділянки, звільнити земельну ділянку від будь-чого, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Належних та достатніх доказів на підтвердження факту самовільного зайняття [PERSON] спірної земельної ділянки та здійснення перешкод власнику земельної ділянки у користуванні нею шляхом встановлення паркану позивачем, у передбаченому ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження самовільного захоплення [PERSON] земельної ділянки та наявності правових підстав для її повернення з огляду на зміст позовних вимог, здійснення перешкод Запорізькій міській раді у користуванні земельною ділянкою, суд доходить висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed