Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Коростенської територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що, [INFO] померла - [PERSON] , після смерті якої залишилось майно за заповітом. Зазначила, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй [PERSON] . Вона не звернулась в установлений строк для прийняття спадщини до нотаріуса з відповідною заявою, так як протягом 2021-2022 року вона важко хворіла, перенесла операцію та потребувала тривалої реабілітації. Також про існування заповіту вона дізналась лише в вересні 2023 року коли прибирала в будинку, де проживала до смерті спадкодавиця, в її особистих речах вона знайшла копію заповіту, посвідченого 09.07.2020 року приватним нотаріусом Неборачко І.В. 29.09.2023 вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, листом від 29.09.2023 року № 308/01-16 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Білошиці Коростенського району Житомирської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ( а.с. 11 ). Відповідно до заповіту, складеного 09.07.2020 , який посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В., згідно якого все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також на все те, що буде належати їй за законом на день її смерті та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь -яких винятків, вона заповіла - [PERSON] , [INFO] - позивачу по справі. (а.с. 12-13). 29.09.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Кормінець М.М. з приводу прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 15-16) . Згідно довідки Виконавчого комітету Коростенської міської ради відділу реєстрації місця проживання № 1551/9 від 22.09.2023 року встановлено, що згідно відомостей, що містяться в Реєстрі територіальної громади гр. [PERSON] , [INFO] була зареєстрована по [ADDRESS] та 18.11.2021 знята з реєстрації місця проживання в зв`язку зі смертю . (а.с. 17) Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини першої ст. 1269 ЦК України, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За життя [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі № 1327, посвідчений приватний нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В. Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Зі змісту заповіту вбачається, що спадкодавець [PERSON] зробила розпорядження щодо належного їй майна, яке вона заповіла [PERSON] . Заповіт підписаний власноруч заповідачем. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу прізвище - [PERSON] ( а.с. 14). Проте, в зв`язку з тим, що позивач на день смерті спадкодавця проживала окремо, їм не було відомо про існування даного заповіту, та знайшла лише у вересні 2023 року документи, також протягом 2021-2022 років вона важко хворіла, перенесла операцію та потребувала тривалої реабілітації, а тому у встановлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини закінчився. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. За наведених обставин суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк в три місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved