Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому, уточнивши його, просять : - визнати частково недійсними та скасувати рішення Коростенської міської ради "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам" в частині погодження поекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. [PERSON] (кадастровий номер 1810700000:01:004:0230) адреса ділянки [ADDRESS] (номер рішення органу місцевого самоврядування 1436 від 04.04.2019) ; [PERSON] (кадастровий номер 1810700000:01:004:0225) адреса ділянки [ADDRESS] (номер рішення органу місцевого самоврядування 1288 від 29.11.2018) та надання їх у власність [PERSON] , [PERSON] ; - скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1810700000:01:004:0230) адреса ділянки [ADDRESS] (номер рішення органу місцевого самоврядування 1436 від 04.04.2019) ; [PERSON] (кадастровий номер 1810700000:01:004:0225) адреса ділянки [ADDRESS] (номер рішення органу місцевого самоврядування 1288 від 29.11.2018) ; - стягнути понесені судові витрати. В судових засіданнях представник позивачів адвокат Пашинська А.П. підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві .В останнє судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. \~ \~ Представник відповідачів адвокат Кондратюк О.А. позовних вимог не визнав, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, в останнє судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просиь відмовити. Представник Коростенської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в засідання не з"явились , про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в 2006 році земельно-кадастровим бюро м. Коростеня було розроблено проект відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва індивідуального гаража по [ADDRESS] . Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1810700000:01:004:0076. Рішенням Коростенської міської ради від 16 березня 2016 року затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,0024 га для передачі у власність [PERSON] та передано у власність вказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування гаража. Крім того, в 2012 році розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0013 га [PERSON] для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по [ADDRESS] . Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1810700000:01:004:0178. Рішенням сесії Коростенської міської ради від 23.08.2012 було передано [PERSON] земельну ділянку площею 0,0013 га для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. 31 серпня 2020 року Коростенська міська рада рішенням надала [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0028 га для будівництва індивідуальних гаражів по [ADDRESS] . (т.1 а.с. 120) Рішенням Коростенської міської ради від 04.04.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність згідно з додатками 1,2, 3. В серпні 2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] розпочали будівництво індивідуального гаражу по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки [PERSON] : 1810700000:01:00460230, а кадастровий номер земельної ділянки [PERSON] : 1810700000:01:004:0225. Судом призначено земельно-технічну експертизу. Висновком експертизи від 11.02.2022 (т.2 .с.11-33) доведено, що за даними Публічної кадастрової карти України, яка згідно ст.ст.1,2,35,36 Закону України "Про державний земельний кадастр" є офіційними відомостями Державного земельного кадастру, зокрема інструменту - вимірювання відстані (довжини), земельна ділянка з кадастровим номером 1810700000:01:004:0076 ( [PERSON] ) не перетинається в площині із земельними ділянками з кадастровими номерами : 1810700000:01:004:0230 ( [PERSON] ) та 1810700000:01:004:0225 ( [PERSON] ) та розташована орієнтовно на відстані 59,18 м., як наведено на рисунку №14 в дослідницькій частині. За результатами зіставлення меж земельних ділянок з кадастровими номерами : 1810700000:01:004:0230, 1810700000:01:004:0178 частково перетинаються у площині в результаті чого утворюється пляма накладання площею у розмірі 1,7\~кв.м., що на рисунку 13 в дослідницькій частині висновку зображена жовтим кольором із штрихуванням червоного кольору, яка проходить по точках 1-2-3-4-1 зі сторонами 3,55-0,40м-3,52м-0,55м; земельна ділянка з кадастровим номером 1810700000:01:004:0225 ( [PERSON] ) та земельна ділянка з кадастровим номером 1810700000:01:00460178 ( [PERSON] ) частково перетинаються у площині в результаті чого утворюється пляма накладання площею у розмірі 5,0 кв.м., яка на рисунку №13 в дослідницькій частині висновку зображена зеленим кольором із штрихуванням червоного кольору та проходить по точках : 2-3-5-6-2 зі сторонами : 3,52м-1,51м-3,43м-1,35. Таким чином, за результатами вказаної експертизи встановлено, що будь-яких прав позивача [PERSON] не порушено. Разом з тим, частиною 2 статті 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Згідно з частиною 3 даної норми відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Статтею 126 ЗК України також визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Звертаючись до органу виконавчої влади чи до органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа з метою реалізації наданого їй земельним законодавством права на отримання земельної ділянки у власність чи користування звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади в особі відповідного органу. Відповідно до положень статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є одними із загальних засад цивільного законодавства. Затвердження проекту землеустрою засвідчує згоду власника з вибором земельної ділянки, конкретизованої у проекті землеустрою, яка в майбутньому перейде у власність чи користування заінтересованої особи. При цьому, під час процедури набуття у власність чи у користування земельної ділянки всі учасники цих правовідносин зобов`язані діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховуючи інтереси один одного, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені законодавством у вичерпний спосіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц зазначено, що може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки ( в особі органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування), коли він необгрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; не повідомляє або несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови; надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду; необгрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення; безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи. Таким чином, суд приходить до висновку , що у спірних правовідносинах мала місце недобросовісна поведінка органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на уже надану земельну ділянку. Велика Палата у вказаній постанові зазначила, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи. Звернення відповідачів до Коростенської міської ради з метою отримання земельної ділянки зумовлене їхнім інтересом на набуття цього нерухомого майна , за відсутності для цього законних перешкод. У свою чергу, надання міською радою дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] та подальша передача цієї земельної ділянки у власність свідчить про порушення законного інтересу позивачки [PERSON] , яка на той час уже була власником земельної ділянки. Судом встановлено , що відомості про земельні ділянки [PERSON] в автоматизованому порядку перенесені з Державного реєстру земель, який вівся до 01.01.2013 , до Державного земельного кадастру, що є причиною неточностей у відображенні меж в Державному земельному кадастрі та на місцевості в натурі. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр", у разі, якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письвим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки. При внесенні відомостей щодо земельної ділянки до Державного земельного кадастру державний кадастровий реєстратор зобовязаний був перевірити відповідність т електронного документа технічній документації із землеустрою у паперовому вигляді, а також інформації, яка міститься у Поземельній книзі на цю ділянку. Суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення права власності. В цій ситуації реєстратор мав виходити з матеріалів винесення земельної ділянки в натуру на місцевості, що здійснено не було. Проект землеустрою сусідніми землевласниками не погоджений. В позасудовому порядку вирішити спір сторонам не вдалось. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про скасування реєстрації вказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі України. Так, відповідно до положень частини 1 статті 193 ЗК України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обгрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою ( стаття 194 ЗК України). Спірні земельні ділянки відповідачів порушують право власності позивача [PERSON] . Достовірно знаючи, що виник спір з приводу вказаних земельних ділянок, посилаючись на неможливість прибуття до суду через наявність в державі короновірусу-19, відповідачі продовжували швидкими темпами будувати спірні гаражі. На підставі викладеного та

Outcome: partial