Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.06.2021 між ним та відповідачем укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бахмач-Фурманчук І.В., за умовами якого відповідач отримав у власність квартиру [ADDRESS] . Згідно умов договору довічного утримання відповідач зобов`язався довічно фінансово утримувати позивача, тобто забезпечувати грошовими коштами для задоволення її життєвих потреб у вигляді щомісячних платежів у розмірі 2270 грн. на місяць. Проте, як убачається з пояснень позивача, з моменту укладення договору відповідач своїх обов`язків не виконує, не забезпечує позивача ні грошовими коштами, ні продуктами харчування, ні ліками, не оплачує комунальні послуги, не опікується здоров`ям позивача та побутовими умовами проживання. На підставі викладеного позивач просив розірвати договір довічного утримання, укладений 29.06.2021 між ним та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бахмач-Фурманчук І.В. за реєстровим номером №350, а також застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, а саме: скасувати заборону відчуження спірної квартири та визнати за позивачем право власності на неї. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2023 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 21.09.2023, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бахмач-Фурманчук І.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що позивачу належала двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 44,86 кв.м, житловою площею 26,30 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 04.01.2000ДКУЖГ Мінського району м. Києва та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. 29.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бахмач-Фурманчук І.В. та зареєстровано в реєстрі за №350 (а.с. 8). Відповідно до п. 1 договору позивач передала у власність відповідача квартиру [ADDRESS] , квартира складається із двох кімнат загальною площею 44,86 кв.м, житловою площею 26,30 кв.м. Згідно п. 8 договору визначено, що вартість матеріального забезпечення сторонами визначена в сумі 2270 грн. на місяць. У відповідності до п.9 договору утримання (догляд) визначено сторонами у вигляді: безкоштовного довічного забезпечення позивача житлом у квартирі переданій за даним договором, щотижневого забезпечення позивача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем його проживання та оплати їх вартості, надання побутових послуг (прання постільної білизни, проведення прибирання житла - один раз на тиждень, послуги перукарні - один раз на місяць, ремонт побутової, аудіо- та відеотехніки), щомісячної оплати комунальних послуг за відчужувану квартиру, забезпечення ліками та медичною допомогою. Пунктом 25 договору передбачено, що у разі розірвання цього договору у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням відповідачем обов`язків за договором, позивач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №337574244 від 30.06.2023 убачається, що власником спірного майна є [PERSON] (а.с. 11). Крім того, 29.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бахмач-Фурманчук І.В. накладено заборону на нерухоме майно, номер запису про обтяження 42719196 (а.с.12). З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. У свою чергу, відповідач не виконує покладені на нього обов`язки, зокрема, з виписки по картковому рахунку позивача убачається, що надходження коштів від відповідача за період з 29.06.2021 по 05.07.2023 на рахунок позивача не було (а.с.14-17). Крім того, згідно квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.19-35), оплата житлово-комунальних послуг здійснювалася ним особисто з його карткового рахунку через веб-банкінг у додатку мобайл-банкінг Ощад 24/7. З квитанцій та чеків наданих стороною позивача (а.с.36-41) убачається, що позивач купувала продукти харчування, а також ліки, призначені їй відповідно до виписок з історії хвороби, заключень та висновків лікарів (а.с.42-45). Також судом встановлено, що позивачем оплачено придбання холодильнику «Індезіт», його обслуговування та страховий платіж, що підтверджується відповідним чеком від 02.12.2021, страховим договором №+19501141877 від 02.12.2021 та заявкою на доставку №ФДТФТ-2602208/УДС (а.с.46-48), а також заміна резини на вікнах, регулювання вікон та дверей у відповідності до товарного чеку №1410 від 14.09.2022 (а.с.49). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в повній мірі підтвердили посилання позивача про неналежне виконання відповідачем оспорюваного договору, вказували на те, що саме вони допомагають позивачу у вирішенні її проблем, позивач самостійно сплачує витрати за житлово - комунальні послуги, а відповідача чи її представників вони ніколи не бачили. Будь-яких інших доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За приписами ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Аналіз положень вказаної статті свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі. Частиною 1 ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я. Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна у встановленому порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувана (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання. Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Тлумачення п. 1 ч.1 ст. 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом встановлено неналежне виконання відповідачем договору довічного утримання, а саме: ненадання грошового та матеріального забезпечення у вигляді оплати комунальних послуг та інших платежів за квартиру, догляду та матеріального забезпечення у вигляді виплати щомісячно грошової допомоги, придбання ліків та продуктів харчування, а також супутні послуги передбачені умовами договору довічного утримання. Зазначені обставини відповідачем не спростовані, не надано будь-яких письмових доказів. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved