Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Сорока Мирослава Леонідівна, звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Феодосійської сільської ради, про визначення місця проживання дітей та встановлення графіку спілкування. В обґрунтування позову позивач вказує, що 10 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що після оголошення воєнного стану в Україні, турбуючись про безпеку власних дітей, 16.03.2022 року (що вбачається зі штампів у закордонних паспортах позивача та дітей) вивезла їх до Німеччини, а саме, до міста Мюнхен, де вони, отримавши тимчасовий притулок, проживали разом. Діти навчаються у школі у Мюнхені, що підтверджується листами про навчання дітей у школі, Богумир навчається у 2 класі Мюнхенської початкової школи Jenaer Stra?e 3 з 29.06.2022 року, у Листі зазначено, що відвідування його школи закінчиться приблизно у 2030 році, а [PERSON] відвідує 4 клас початкової школи в Мюнхені, Jenaer Stra?e 3, відвідування школи закінчиться приблизно 31.07.2023 р. Також, у позивача наявні листи з Мюнхенської райдержадміністрації про місце реєстрації [PERSON] та [PERSON] , а саме, що вони зареєстровані у Мюнхені разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з моменту виїзду позивача з дітьми до Мюнхену, а саме з 16.03.2022 р., приїздив до них у гості, бачився з дітьми час від часу. Також позивач привозила дітей на зустріч з батьком до міста Львів, звідки він забрав дітей до Києва без її відома. У травні 2023 року вона дізналася про намір відповідача встановити графік участі батька у вихованні дітей. Позивач вказує, що проживання дітей з відповідачем, не відповідає інтересам дітей, а тому буде доцільним встановити місце проживання дітей саме з нею, оскільки вони проживають постійно з нею, вона дбає про їхні потреби у всіх сферах життя, пов`язаних з навчанням, здоров`ям, матеріально-побутових потребах. При цьому вона фінансово забезпечена та має сталий дохід від здійснення підприємницької діяльності ФОП, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вона надає послуги за видом діяльності: 74.40.0 рекламна діяльність, 70.20.0. здавання в оренду власного нерухомого майна, є засновником Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «БЛАГОТВОРЦІ» БО «БФ «БЛАГОТВОРЦІ», ЄДРПОУ 44370140, вид діяльності: 88.99 Надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання, юридична адреса: [ADDRESS] , є директором ТОВ «РОДОВІД МУЗЕЙ», ЄДРПОУ 35851488, вид діяльності: 91.02 Функціювання музеїв, юридична адреса: [ADDRESS] . У приватній власності позивача перебуває автомобіль та ряд об`єктів нерухомості. У зв`язку з даними обставинами, позивач звернулась до суду з вимогами: визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за місцем її фактичного проживання; визначити спосіб участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , згідно графіку спілкування з дітьми, наданого позивачем. 05 червня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання. 20.06.2023 року від представника відповідача, адвоката Шейгас Марини Валеріївни, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з наступних підстав: жодних належних, допустимих та достовірних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог позивач не надала, позивачем не наведено підстав та аргументів, які саме інтереси дітей буде враховано в результаті задоволення позову, не доведено фінансову спроможність позивача забезпечити належні умови утримання дітей у Німеччині, проігноровано факт відсутності згоди відповідача на переїзд та утримання дітей у Німеччині, та позивачем належним чином не доведено необхідність визначення місця проживання дітей із нею саме в інтересах дітей, що є підставою для відмови у задоволенні позову. 21.07.2023 року від представника позивача, адвоката Сороки М.Л., до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона заперечувала обставини, викладені у відзиві, на підтвердження надала копії результатів індивідуального психологічного дослідження позивача [PERSON] , дітей [PERSON] та [PERSON] , копію заключної виписки АТ КБ «ПриватБанк», копію довідки про працевлаштування позивача в анімаційній студії, просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила позовну вимогу щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей залишити без розгляду, позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю просила задовольнити, судове засідання просила провести без участі представника позивача. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились, від відповідача надійшла заява, в якій він зазначив, що не заперечує щодо задоволення вимог позивача в частині встановлення місця проживання спільних дітей разом з матір`ю, щодо встановлення графіку спілкування дітей з батьком, вказав, що ця вимога не може бути задоволена. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 498, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] від 05.10.2012 р. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 21.12.2012 року, актовий запис № 2774, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 11.03.2015 року, актовий запис № 580. З 16.03.2022 року, що підтверджується копіями штампів у закордонних паспортах позивача та дітей, позивач з дітьми виїхала до Німеччини, а саме, до міста Мюнхен. Діти навчаються у школі в Мюнхені, що підтверджується копіями листів про навчання дітей у школі. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року по справі № 369/5136/23-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч. 1-3 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Таким чином, оскільки, представник позивача подав заяву про залишення без розгляду вимоги щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей, а відповідач надав заяву, в якій не заперечує щодо задоволення вимоги позивача в частині встановлення місця проживання спільних дітей разом з матір`ю, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial