Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач Споживче товариство «Відновлення» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований тим, що в 2002-2003 роках відбулось реорганізація Вороновицького споживчого товариства та його злиття зі Споживчим товариством «Відновлення», в результаті чого все майно, кошти та основні засоби (магазини, склади, кошти) та пайовики (члени споживчого товариства) були передані від Вороновицького СТ до СТ «Відновлення». В 2010 році голова СТ «Відновлення» Веретинська Н.М. зверталась із заявою до Побережненської сільської ради про видачу рішення про оформлення права власності на магазини в [ADDRESS] у зв`язку з реорганізацією Вороновицького СТ та отримала рішення Побережненської селищної ради №67 від 19.08.2010. На підставі вказаного рішення оформила право власності на СТ «Відновлення» саме на підставі реорганізації та злиття Вороновицького СТ з СТ «Відновлення». 05.08.2014 [PERSON] , як голова правління та пайовик Споживчого товариства «Відновлення», разом з головою правління Вінницької райспоживспілки та юрисконсультом Вінницької облспоживспілки зустрічалась зі слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області Потребчуком О.І. з проводу ходу розслідування кримінального провадження №12013010100000021 (про вчинення дій [PERSON] , що мають ознаки злочину, передбачені ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, дій [PERSON] , що мають ознаки злочину, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України). В ході спілкування зі слідчим та огляду документів стало відомо, що три особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) 19.12.2013 провели збори, назвали вказані збори загальними зборами членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», прийняли на цих зборах рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства. Так, в протоколі від 19.12.2013, який видали нібито за протокол загальних зборів споживчого товариства, було зазначено, що у власність [PERSON] , у зв`язку з ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення», передано майно господарський магазин в [ADDRESS] , у власність [PERSON] , у зв`язку з ліквідацією споживчого товариства, передано нежитлову будівлю в [ADDRESS] . Згідно із статутом Споживчого товариства «Відновлення», вищим органом управління споживчого товариства є його загальні збори. На загальних зборах приймають участь всі члени (пайовики) споживчого товариства та голосуванням приймають рішення. Так, рішення про розпорядження майном споживчого товариства згідно зі статутом віднесено до компетенції загальних зборів. Проте три особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вважали себе на той час засновниками споживчого товариства і вважали, що збори засновників є вищим органом управління споживчого товариства і можуть приймати будь-які рішення споживчого товариства. Факт передачі членів (пайовиків) Вороновицького СТ до СТ «Відновлення» в 2003 році вказані особи не визнають. Виник спір із зазначених вище питань, судові справи розглядались у Вінницькому районному суді Вінницької області, Апеляційному суді Вінницької області, Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Так, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 у справі № 128/2199/13-ц, яке залишено без змін після перегляду його у ВССУ, було встановлено, що так звані «збори засновників», які складаються лише з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не є органом управління споживчого товариства. Вищим органом управління споживчого товариства є збори членів (пайовиків), які були передані від Вороновицького СТ до СТ «Відновлення». З урахуванням приписів статті 61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування), факт передачі пайовиків (які складають загальні збори СТ «Відновлення») підтверджується рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 у справі № 128/2199/13-ц. Законом не передбачено при створенні споживчого товариства засновницького договору та статутного фонду, а тому в споживчому товаристві не може бути засновників. Відповідно до статуту, актів Укоопспілки, Закону України «Про споживчу кооперацію», три особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), так звані засновники, не є органом управління споживчого товариства і не можуть приймати рішень споживчого товариства. А вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори членів пайовиків, які були передані до СТ «Відновлення» від Вороновицького СТ, їх кількість складає 642 чоловіки. А тому три особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] неуповноважені були приймати рішення про ліквідацію Споживчого товариства «Відновлення» та, зокрема, передачу нерухомого майна (магазин) в [ADDRESS] (теперішня назва [ADDRESS] [PERSON] , оскільки вказані три особи не складають собою загальні збори споживчого товариства. Фактично рішення про ліквідацію та про передачу майна було прийнято без рішення загальних зборів Споживчого товариства «Відновлення» протиправно. Таким чином, нерухоме майно (магазин) в [ADDRESS] вибуло з власності СТ «Відновлення» безоплатно поза волею власника майна споживчого товариства. А тому є всі підстави для витребування майна від осіб, яким таке майно було передано. Вказане нерухоме майно (магазин) був переданий [PERSON] та зареєстровано власність за ним у зв`язку з ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення». Проте станом на даний час СТ «Відновлення» не ліквідовано та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі. Тому просять задовольнити позовну заяву та витребувати на користь Споживчого товариства «Відновлення» з незаконного володіння [PERSON] нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] загальною площею 401,9 кв.м. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2017 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 15.08.2017 вимоги ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2017 було виконано. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2017 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2017 витребувано з Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області реєстраційну справу про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21.08.2017 вимоги ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2017 було виконано та надано оригінал реєстраційної справи №260366805206 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 17.11.2017 від Споживчого товариства «Відновлення» надійшла письмова заява про вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно). Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 24.11.2017 заяву Споживчого товариства «Відновлення» про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на майно, а саме: на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] загальною площею 401,9 кв.м, зареєстрованою за [PERSON] . 19.02.2018 від Споживчого товариства «Відновлення» надійшла заява про відвід судді. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.05.2018 заяву про відвід судді задоволено; відведено головуючого у справі суддю Ганкіну Ірину Анатоліївну по цивільній справі № 128/2044/17 та передано справу на розгляд іншому судді Вінницького районного суду Вінницької області. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 30.05.2018 цивільну справу № 128/2044/17 передано судді Бондаренко О.І. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2018 цивільну справу за позовом Споживчого товариства «Відновлення» до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальна організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву», про витребування нежитлової будівлі з незаконного володіння прийнято до провадження судді Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І. та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2018 задоволено клопотання представника позивача Споживчого товариства «Відновлення» Голубенка О.В. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Вінницьку районну спілку споживчих товариств. 13.12.2018 від третьої особи Вінницької районної спілки споживчих товариств надійшли письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що позовна вимога СТ «Відновлення» про витребування нежитлової будівлі (магазину) від [PERSON] є правомірною та обґрунтованою, підтвердженою належними, допустимими та достовірними доказами, а тому підлягає задоволенню. Так, три особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (так звані нібито засновники) 19.12.2013 провели збори, назвали вказані збори загальними зборами членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», прийняли на цих зборах рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства. В протоколі від 19.12.2013, який видали за протокол загальних зборів, було зазначено, що у власність [PERSON] у зв`язку з ліквідацією споживчого товариства передано майно господарський магазин в [ADDRESS] , у власність [PERSON] у зв`язку з ліквідацією споживчого товариства передано нежитлову будівлю в [ADDRESS] . Вказані рішення (про ліквідацію та передачу магазинів) приймалися без згоди та відома дійсних членів Споживчого товариства «Відновлення» (жителів смт Вороновиця та ближніх сіл). Майно було передано двом особам та зареєстровано власність за цими особами у зв`язку з ліквідацією споживчого товариства. Проте станом на даний час СТ «Відновлення» не ліквідовано та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В 2014 році голова СТ «Відновлення» [PERSON] подала до правоохоронних органів за вказаними вище фактами заяву про злочин, після чого було зареєстроване кримінальне провадження про вчинення дій колишньою головою споживчого товариства [PERSON] , що мають ознаки злочину, передбачені ч. 3 ст. 191 КК України, №12015020000000132. На даний час досудове розслідування триває, проводяться невідкладні слідчі дії. Більше того, підтвердженням того, що майно (предмет спору) вибуло з власності СТ «Відновлення» незаконно, без волі вищого органу управління загальних зборів та в результаті недобросовісних дій колишнього голови споживчого товариства [PERSON] та [PERSON] є те, що після того як [PERSON] (чоловік колишнього керівника СТ «Відновлення») та [PERSON] (відповідач у даній справі) вивели з власності споживчого товариства та зареєстрували на себе основні засоби магазини в результаті нібито ліквідації споживчого товариства, [PERSON] разом з вказаними особами подала реєстраційну карточку державному реєстратору для реєстрації засновниками у споживчому товаристві трьох підставних осіб жителів м. Києва: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та зареєстрували останнього головою СТ «Відновлення». Також була змінена юридична адреса споживчого товариства з смт Вороновиця на м. Київ з однією метою, щоб створити перешкоди дійсним членам (пайовикам) СТ «Відновлення» звертатися з позовом про повернення у власність споживчого товариства незаконно вибулого майна (в тому числі нежитлової будівлі в с. Побережне (предмет спору), яке оформив на себе [PERSON] ). В 2014-2015 роках у Вінницькому окружному суді Вінницької області, Вінницькому апеляційному адміністративному суді Вінницької області розглядалась справа № 802/3025/14-а за позовом [PERSON] до державного реєстратора юридичних осіб реєстраційної служби Вінницького РУЮ Вінницької області про визнання дій протиправними. Під час розгляду справи у апеляційному суді від так званого «нового засновника» СТ «Відновлення» [PERSON] , 1994 року народження, на адресу суду надійшла заява про злочин (зареєстрована ВОАС 05.01.15 вx. № 29/15), в якій заявник вказує, що «До отримання рішення суду першої інстанції у справі № 802/3025/14-а ніколи не чув і не знав про існування СТ «Відновлення», ніколи не писав заяв до вступу до Товариства «Відновлення», в мене є всі підстави вважати, що мою заяву про вступ до членів СТ «Відновлення» було підроблено, протиправно використано мої персональні дані без мого відома та моєї згоди, прошу згідно ст. 214 КПК України внести відомості за моєю заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту вчинення кримінального правопорушення». Також так званий нібито «засновник» [PERSON] вказує що навчається у професійно-технічному училищі, хворіє на очі, батько у нього інвалід, живуть обоє на одну пенсію батька 1054 грн, оскільки він стипендію не отримує. Вказана заява [PERSON] головуючим колегії Вінницького апеляційного адміністративного суду невідкладно була направлена до прокуратури Вінницької області. Після цього в результаті проведеної роботи, подання численних скарг та заяв, відвідування особистих прийомів до прокуратури Вінницької області, Генеральної прокуратури України, Головного управління Національної поліції у Вінницької області, Національної поліції України та активних дій самих громадян, пайовиків (членів) СТ «Відновлення», голови СТ «Відновлення» Шинкарук О.О., Вінницької райспоживспілки, Вінницької облспоживспілки було змінено юридичну адресу Споживчого товариства з м. Київ на м. Вінниця, зареєстровано головою споживчого товариства [PERSON] , яка була обрана загальними зборами СТ «Відновлення», підготовлено та подано позови до суду про витребування майна (магазинів), які незаконно вибули з споживчого товариства в 2013 році (в тому числі позов, що розглядається у даній справі). Тому майно вибуло з власності споживчого товариства в 2013 році незаконно та недобросовісно в результаті дій групи осіб: колишнього керівника [PERSON] , [PERSON] (чоловіка) та [PERSON] (відповідача у даній справі). Посилання [PERSON] на те, що вказані три особи були зареєстровані засновниками, а тому були вищим органом управління та мали право приймати будь-які рішення, не заслуговують на увагу. Таким чином, позов СТ «Відновлення» у даній справі підтримують, вважають позовну вимогу про витребування нежитлової будівлі (магазину) в [ADDRESS] від [PERSON] правомірною та обґрунтованою, підтвердженою належними, допустимими та достовірними доказами, а також такою, що підлягає задоволенню. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.12.2018 задоволено клопотання представника Споживчого товариства «Відновлення» Голубенка О.В. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальну організацію «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву». Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2019 розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 25.02.2019 від представника відповідача [PERSON] адвоката Корнійчука Д.А. надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 19.12.2013 в протоколі загальних зборів СТ «Відновлення» прийнято рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства, а саме: передано майно господарський магазин в [ADDRESS] у власність [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 у справі № 128/2199/13-ц встановлено, що вищим органом управління СТ «Відновлення» є збори членів (пайовиків). Тому позивач вважає, що загальні збори 19.12.2013 відбулись протиправно. Як наслідок, позивач вважає себе власником майна та має достатні правові підстави для пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача (відповідача) цього майна з підстав, передбачених ст.ст. 387, 388 ЦК України. У позовній заяві від 28.07.2017 встановлено ціну позову у розмірі 155668,00 грн на підставі довідки, виданої позивачем. З огляду на той факт, що позивач, як юридична особа, самостійно надав довідку про балансову вартість нерухомості, вважають, що відомості про дійсну вартість не відповідають дійсності. Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом позову, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об`єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник. Між тим, ознайомившись з матеріалами справи, стало відомо, що докази, які б свідчили про наявність звіту про оцінку нерухомого майна, на основі якого позивач зобов`язаний сплатити судовий збір, відсутні. Середньо-ринкова вартість приміщень нежитлової нерухомості в сільській місцевості площею 400 м2 коливаються від 1825613 грн. Таким чином, оскільки позивачем невстановлена дійсна ринкова вартість предмету позову, вважає, що дана справа не може бути розглянута у спрощеному провадженні. Тому стає не зовсім зрозумілим, якою є остаточна сума позову. 11.08.2014 [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області Саюк Т.П. щодо внесення записів від 24.03.2014 про державну реєстрацію змін до установчих документів СТ «Відновлення» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та від 26.03.2014 про зміну керівника юридичної особи, зміну складу підписантів, зміну складу засновників, зміну місцезнаходження споживчого СТ «Відновлення», а також скасувати внесені відповідачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи від 24.03.2014 №11491050011000653 та від 26.03.2014 №11491070012000653, №11491050013000653. Під час розгляду справи суд констатував, що відомості про засновників (учасників) СТ «Відновлення» ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) відповідали відомостям, які містились у Єдиному державному реєстрі станом на 24.03.2014 та 26.03.2014. Отже, реєстратор не мав підстав ставити під сумнів правомірність прийняття відповідних рішень такими особами. У матеріалах реєстраційної справи №1_149_000653_74, що оглянуті у судовому засіданні, також відсутні відомості про будь-яких інших учасників (засновників, пайовиків) СТ «Відновлення», окрім вищезазначених осіб. Суд також зазначив, що протоколи загальних зборів членів (учасників) СТ «Відновлення» № 2/2014 від 14.03.2014 та № 3/2014 від 20.03.2014 були і залишаються чинними на даний час, та у визначеному законом порядку не скасовані, шо додатково вказує на правомірність реєстратора щодо внесення до Єдиного державного реєстру реєстраційних записів, з якими не погоджується позивач. Що стосується посилань позивача на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 у справі № 128/2199/13-ц, згідно з яким державний реєстратор повинен був відмовити у вчиненні реєстраційних дій щодо СТ «Відновлення» на підставі тих рішень, які прийняті одноосібно засновниками (учасниками) СТ «Відновлення», то як свідчать матеріали справи вказаним судовим рішенням задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , скасовано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07.02.2014 та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до СТ «Відновлення», визнано недійсним рішення засновників СТ «Відновлення», оформлене протоколом № 23 від 01.04.2010 про затвердження в новій редакції статуту СТ «Відновлення» із змінами і доповненнями, а також визнано недійсними внесені зміни та доповнення до статуту СТ «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653. Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області чи її державні реєстратори не приймали участі у розгляді зазначеної справи. Також вказане рішення суду апеляційної інстанції на адресу Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції не надходило. Крім того, запис про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів СТ «Відновлення» не був внесений до Єдиного державного реєстру на момент проведення оспорюваних реєстраційних дій. Згідно з наданою реєстраційною справою юридичної особи СТ «Відновлення», для здійснення державної реєстрації змін, які стосуються СТ «Відновлення», 23.03.2014 та 26.03.2014 відповідачу було подано повний перелік документів, який вимагається ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», про що державним реєстратором складено опис поданих документів. Також відомості, які надані для здійснення реєстраційних дій, відповідали реєстраційним карткам. В подальшому суд виніс постанову, якою відмовив у задоволенні адміністративного позову. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 у даній справі касаційна скарга [PERSON] на вищезазначену постанову та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 у справі № 802/3025/14-а залишена без змін. Отже, у даній справі суд преюдиціював те, що станом на 14.03.2012 у матеріалах реєстраційної справи № 1_149_000653_74 відсутні відомості про будь-яких інших учасників (засновників, пайовиків) СТ «Відновлення», окрім вищезазначених осіб, зокрема [PERSON] . Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про право власності 4149492 від 30.12.2013 о 14:46:45 державним реєстратором Коваль В.В., реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано право власності за [PERSON] на об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] площею 401,9 м2. Порядок адміністративного оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних реєстраторів, регулюється розділом VII Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128. Позивач повинен був оскаржити рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності за відповідачем протягом 60 днів з моменту реєстрації або безпосередньо шляхом звернення до суду адміністративної юрисдикції протягом 6 місяців. Крім того, позов ініційований СТ «Відновлення» до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, тобто, нерухомості, що перебувала на балансі юридичної особи, учасникам якого є вони. Вважають, що слід закрити провадження у справі, оскільки предметом даного позову є корпоративні відносини. Крім того, позивач стверджує, що у 2003 році, внаслідок реорганізації шляхом злиття СТ «Відновлення» та Вороновицького споживчого товариства відбулась передача активів та пасивів по майну і майнових правах в порядку правонаступництва. Але будь-яких дій щодо державної реєстрації права власності позивачем проведено не було. Як наслідок, прав на нерухоме майно, що є предметом спору, у позивача не виникло. Отже, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач зареєстрував за собою право власності на нерухомість 30.12.2013 на законних підставах. Позивач не здобув статусу власника майна, тому позовні вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння не підлягають задоволенню. Тому Просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 13.02.2019 від представника відповідача [PERSON] адвоката Корнійчука Д.А надійшла заява про застосування наслідків спливу позовної давності, яка обґрунтована тим, що як убачається з позовної заяви, у 2002 році відбулась реорганізація Вороновицького споживчого товариства та його злиття з СТ «Відновлення». 2010 року голова СТ «Відновлення» Веретинська Н.М. звернулася з заявою до Побережненської сільської ради про видачу рішення про оформлення права власності на магазин у зв`язку з вищезгаданою реорганізацію Вороновицького споживчого товариства. В травні 2013 року [PERSON] зверталась з позовом до СТ «Відновлення» з позовними вимогами про визнання недійсним рішення засновників СТ «Відновлення», оформленого протоколом №23 від 01.04.2010 про затвердження в новій редакції статуту СТ «Відновлення» із змінами та доповненнями до СТ «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653. 19.12.2013 на загальних зборах СТ «Відновлення» прийнято рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства. В свою чергу позивач стверджує, що йому стало відомо про передачу магазину 05.08.2014 під час особистої зустрічі зі слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області Потребчуком О.І. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2019 убачається, що відповідач зареєстрував за собою право власності на нерухомість 30.12.2013. Реєстраційні дії не оскаржувались. Позивач не довів того факту, що не міг дізнатися про порушення своїх прав через доступ до інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ч. 3 ст. 12 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Для фізичних та юридичних осіб інформація за об`єктом нерухомого майна та суб`єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи або в паперовій формі. Тому з моменту переходу права власності до моменту пред`явлення позовної заяви минуло більше, ніж три роки. Відомості про реєстрацію права власності на нерухомість з реєстру Речових прав на нерухоме майно позивач міг довідатися, починаючи з 30.12.2013, у будь-який момент. Позовна заява підписана 28.07.2017. Позивач надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованого права власності на нерухомість, яка сформована 24.05.2017. Отже, з моменту переходу права власності до відповідача до пред`явлення позовної заяви позивачем минуло більше 3 років. Строк звернення до суду позивачем за захистом своїх порушених прав та інтересів сплив 30.12.2016. Тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] загальною площею 401,9 м2 у зв`язку із пропуском строку позовної давності. 18.03.2019 головою правління СТ «Відновлення» Шинкарук О.О. було подано відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що після того як в грудні 2013 року майно вибуло з власності споживчого товариства та перейшло до [PERSON] , група осіб, які фактично управляли споживчим товариством ( [PERSON] керівник, [PERSON] , [PERSON] ), зареєстрували трьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), жителів м. Києва, без їх відома, так званими засновниками споживчого товариства. При цьому, гр. [PERSON] значився керівником. Вказані дії були вчинені з тією метою, щоб приховати факт виведення майна з власності споживчого товариства та створити перешкоди для повернення майна назад до Споживчого товариства «Відновлення». В такій ситуації пайовики та дійсні члени споживчого товариства (жителі с. Вороновиця та ближніх сіл) не могли пред`явити позов про витребування майна, оскільки таке право належить власнику, тобто юридичній особі Споживчому товариству «Відновлення». В 2015 році [PERSON] була зареєстрована в державному реєстрі керівником Споживчого товариства «Відновлення» на підставі рішення, прийнятого на загальних зборах членів пайовиків споживчого товариства. 05.08.2014 вона, як голова правління та пайовик Споживчого товариства «Відновлення», разом з головою правління Вінницької райспоживспілки та юрисконсультом Вінницької облспоживспілки зустрічалась зі слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] , який займався розслідуванням дій, які мають ознаки вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України (кримінальне провадження №12013010100000021). В ході спілкування зі слідчим та огляду документів їм стало відомо, що три особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) 19.12.2013 провели збори, назвали вказані збори загальними зборами членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», прийняли на цих зборах рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства. Так, в протоколі від 19.12.2013, який видали нібито за протокол загальних зборів споживчого товариства, було зазначено, що у власність [PERSON] в зв`язку з ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення» передано майно господарський магазин в [ADDRESS] , у власність [PERSON] в зв`язку з ліквідацією споживчого товариства передано нежитлову будівлю в [ADDRESS] . Саме з цього часу їй, як голові Споживчого товариства «Відновлення», стало відомо про те, що магазин за адресою: [ADDRESS] , який раніше належав СТ «Відновлення», в грудні 2013 року був незаконно переданий у власність [PERSON] . Дізнавшись про вказані обставини, керівництвом споживчого товариства за сприяння райспоживспілки та Вінницької облспоживспілки, юридичного відділу негайно було складено та подано до ГУНП у Вінницькій області заяву про злочин за фактом вчинення дій групою осіб ( [PERSON] керівником, [PERSON] , [PERSON] ), які полягали у складанні документу, який видали нібито за протокол загальних зборів Споживчого товариства «Відновлення» від 19.12.2013 з подальшим виведенням з власності споживчого товариства та передачею у власність двох магазинів, в тому числі, [PERSON] . Після цього було відкрито кримінальне провадження №1201502010000000132. Спочатку планувалося пред`явити позов про витребування магазину за адресою: [ADDRESS] від [PERSON] у вказаному кримінальному провадженні. Однак розслідування кримінального провадження затягувалось. Після цього було прийнято рішення звернутись з позовом про витребування магазину від [PERSON] до Вінницького районного суду Вінницької області в порядку цивільного судочинства. Враховуючи викладене, позивач дізнався про порушення свого права власності (що магазин вибув з власності СТ «Відновлення» та був зареєстрований за [PERSON] ) лише в серпні 2014 року. Об`єктивної можливості дізнатись позивачу раніше про порушення своїх прав, за захистом якого він звернувся до суду в липні 2017 року, не було можливості через обставини викладенні вище. Положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку статті 388 Цивільного кодексу України не застосовуються. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15. З приводу твердження представника відповідача, що позивачем невірно визначено дійсну вартість майна, яку він просить витребувати, зазначають, що Цивільним процесуальним законодавством України не встановлено обов`язку позивача проводити оцінку майна в разі звернення з позовом про витребування такого майна. Крім того, можливість провести оцінку майна у СТ «Відновлення» відсутня, оскільки таке майно вибуло з його володіння та на даний час перебуває у [PERSON] (відповідача). А тому вартість майна, про витребування якого було заявлено позов, була визначена на підставі бухгалтерських та інших фінансових документів СТ «Відновлення». Вважають, що встановлені у справі № 802/3025/14-а факти не мають правового значення для даної справи. Так, представник відповідача зазначає, що у справі № 802/3025/14-а суд преюдиціював те, що станом на 14.03.2014 у матеріалах реєстраційної справи №1_149_000653_74 відсутні відомості про будь-яких інших учасників (засновників, пайовиків) СТ «Відновлення», окрім вищезазначених осіб, зокрема [PERSON] . Законами України «Про кооперацію», «Про споживчу кооперацію», Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України не передбачено (враховуючи юридичну специфіку) при створенні споживчого товариства засновницького договору та статутного фонду, часток в статутному фонді (на відміну від господарських товариств), а тому в споживчому товаристві не може бути засновників. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про споживчу кооперацію», споживче товариство самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Таким чином, законом не передбачено засновників в споживчому товаристві на відміну від господарських товариств, а передбачено членів пайовиків в споживчому товаристві. Вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів пайовиків, а не загальні збори засновників (учасників). Необхідність всіх (та кожного окремо) членів споживчого товариства реєструвати в розділі «засновки» в Державному реєстрі юридичних осіб законом не передбачено (крім того, це також фізично та технічно неможливо в споживчих товариствах може перебувати сотні членів пайовиків). Крім того, фізична особа стає членом споживчого товариства з моменту прийняття такого рішення загальними зборами членів споживчого товариства, а не з моменту реєстрації її «Засновником» в Державному реєстрі юридичних осіб. Більше того, група осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), зареєструвавши себе в розділі «Засновники» в Державному реєстрі, діяли умисно, недобросовісно та зловживаючи законом, з метою захопити владу в споживчому товаристві (щоб мати реальну можливість трьома особами розпоряджатись майном та приймати рішення від імені споживчого товариства) та усунути від управління споживчого товариства його дійсних членів пайовиків, які складають загальні збори споживчого товариства. Тому не можна стверджувати, що оскільки в матеріалах реєстраційної справи окрім [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не значаться як засновники інші особи, а тому інші члени в споживчому товаристві відсутні. Сам факт реєстрації трьох осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якості засновників в реєстраційній справі не має ніякого правового значення для даної судової справи, оскільки в споживчому товаристві «Засновники» відсутні, в ньому не передбачено статутного фонду\~та засновницького\~договору,\~часток в\~статутному фонді,\~в майні\~(на\~відміну від\~господарських товариств), а є члени пайовики. Крім того, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 у справі № 128/2199/13-ц було встановлено преюдиційний юридичний факт, що в процесі реорганізації та злиття в 2003 році було передано до СТ «Відновлення» майно та пайовиків від Вороновицького СТ. Судом було зазначено, що три особи, так звані засновники ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), не складають загальні збори споживчого товариства та не уповноважені приймати рішення від імені споживчого товариства; загальні збори споживчого товариства складають члени пайовики, які в 2003 році були передані від Вороновицького СТ до СТ «Відновлення» в результаті реорганізації та злиття. Після перегляду в касаційному порядку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 залишено без змін. Вважають, що спір у даній справі має розглядатися за правилами цивільного судочинства, адже предметом спору у даній справі є саме право на майно, яке вибуло від позивача поза його волею незаконним шляхом, а не частка у майні споживчого товариства, чи правомочності, які випливають з членства у СТ. Твердження представника відповідача, що нібито позивач не здобув статусу власника майна, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, спростовується документами, які знаходяться в матеріалах справи, реєстраційна справа про державну реєстрацію права власності на об?єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Магазин торгівельний комплекс площею 401,8 кв.м в [ADDRESS] був переданий незаконно у власність [PERSON] , як нібито його частка в майні так званого засновника споживчого товариства у зв`язку з ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення». Проте станом на даний час споживче товариство не ліквідоване та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Реєстрація Споживчого товариства «Відновлення» в Єдиному державному реєстрі станом на даний час є самостійною підставою, яка вказує на незаконність передачі магазину торгового комплексу [PERSON] в грудні 2013 року у зв`язку з нібито ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення». Ухвалою суду було надано строк позивачу на подання відповіді на відзив протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Відзив з додатками складає значний обсяг, а саме: 22 аркуші. У відзиві відповідач посилається на значний обсяг судової практики, в тому числі Верховного Суду, міститься інше правове обґрунтування. Для ознайомлення з відзивом та опрацювання додаткових документів, судових рішень, а також підготовки відповіді на відзив для позивача було недостатньо визначеного часу. Через поважні причини, які не залежали від волі позивача, не змогли надіслати до суду відповідь на відзив раніше. Тому просять поновити строк на подання відповіді на відзив, долучити відповідь на відзив до матеріалів судової справи. Проти відзиву на позов представника відповідача заперечують повністю. Просять врахувати обґрунтування, викладене у відповіді на відзив, при прийнятті рішення, позов задовольнити повністю. 23.04.2019 від представника відповідача [PERSON] адвоката Корнійчука Д.А. надійшло клопотання про закриття провадження в порядку ст. 255 ЦПК України. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2019 клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Корнійчука Д.А. про закриття провадження у цивільній справі № 128/2044/17 задоволено; закрито провадження у цивільній справі № 128/2044/17. Постановою Вінницького апеляційного суду від 27.06.2019 апеляційну скаргу Споживчого товариства «Відновлення» задоволено; ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2019 про закриття провадження у справі скасовано; в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Корнійчука Д.А. про закриття провадження у цивільній справі відмовлено; справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 09.07.2019 цивільну справу № 128/2044/17 передано судді Карпінській Ю.Ф. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.07.2019 прийнято цивільну справу № 128/2044/17 до провадження та призначено підготовче засідання. 30.07.2019 від представника відповідача [PERSON] адвоката Корнійчука Д.А. надійшов відзив на позовну заяву, який за своїм змістом ідентичний з відзивом, поданим останнім 25.02.2019. 13.08.2019 голова правління СТ «Відновлення» Шинкарук О.О. подала до суду заяву про доповнення підстав позову, яка обґрунтована тим, що право власності було зареєстровано за [PERSON] (відповідачем) в результаті неправомірних дій [PERSON] та колишнього голови СТ «Відновлення» [PERSON] , які розпочали ліквідацію споживчого товариства, використовуючи документ (протокол) датований 19.12.2013, який нібито видали за протокол загальних зборів СТ «Відновлення», на якому нібито було прийнято рішення про ліквідацію споживчого товариства та про передачу нежитлової будівлі [PERSON] . Після цього було розпочато процедуру ліквідації Споживчого товариства «Відновлення». 31.12.2013 в зв`язку з початком процедури ліквідації Споживчого товариства «Відновлення» та використовуючи протокол від 19.12.2013, який видали за протокол загальних зборів Споживчого товариства «Відновлення», в реєстраційній службі було зареєстровано будівлю торгового комплексу за відповідачем. Однак після того як в грудні 2013 року нежитлову будівлю в с. Побережне було зареєстровано за [PERSON] , вказані три особи в березні 2014 року рішення про ліквідацію СТ «Відновлення» відмінили. Станом на сьогоднішній день Споживче товариство «Відновлення» неліквідоване та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Оскільки нежитлова будівля перейшла у власність до [PERSON] в результаті ліквідації СТ «Відновлення», але ліквідація не була завершена, рішення про ліквідацію було відмінено, станом на сьогоднішній день споживче товариство зареєстровано в державному реєстрі, то це означає що нежитлова будівля має бути витребувана та повернутись у власність споживчого товариства, адже правова підстава, на якій майно перейшло в 2013 році до відповідача, в подальшому відпала. Крім того, вчиняючи дії пов`язані з оформленням права власності на торговий комплекс в с. Побережне, [PERSON] окремо та разом з іншими особами [PERSON] (колишній керівник), [PERSON] діяв корисно, у зловмисній домовленості, з особистою заінтересованістю, недобросовісно та нерозумно, зокрема, достеменно знав про відсутність у вказаних трьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), які мали вплив на споживче товариство, необхідного обсягу повноважень або повинен був, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Такі дії вказаних трьох осіб суперечать цілям та інтересам Споживчого товариства «Відновлення» і завдали позивачу значних збитків В березні 2014 року трьома особами [PERSON] (колишній керівник), [PERSON] та [PERSON] було прийнято рішення про відміну ліквідації СТ «Відновлення», про внесення змін до установчих документів споживчого товариства «Відновлення», про зміну керівника юридичної особи СТ «Відновлення» (на жителя м. Київ [PERSON] ), зміну складу підписантів, зміну складу засновників (підставних осіб студентів, жителів м. Києва: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), зміну місцезнаходження Споживчого товариства «Відновлення» (на м. Київ). Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області було внесено записи від 24.03.2014 про державну реєстрацію змін до установчих документів споживчого товариства «Відновлення» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та від 26.03.2014 про зміну керівника юридичної особи, зміну складу підписантів, зміну складу засновників, зміну місцезнаходження Споживчого товариства «Відновлення». Це означає, що нежитловою будівлею [PERSON] заволодів недобросовісно та незаконно. Той факт, що так званими засновниками було зареєстровано жителів м. Київ та змінено юридичну адресу на м. Київ, свідчить про те, що [PERSON] , усвідомлюючи, що заволодів майном у незаконний спосіб, намагався унеможливити повернення нежитлової будівлі Споживчому товариству «Відновлення». Оскільки відповідач заволодів нежитловою будівлею в результаті недобросовісних дій, тому просять витребувати на користь Споживчого товариства «Відновлення» з незаконного володіння [PERSON] нежитлову будівлю загальною площею 401,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] , крім підстав зазначених в позовній заяві, також з підстав зазначених у вказаній заяві про доповнення підстав позову. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2019 залишено без задоволення касаційну скаргу представника [PERSON] адвоката Корнійчука Дмитра Анатолійовича; постанову Вінницького апеляційного суду від 27.06.2019 залишено без змін. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.10.2020 відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про залишення без розгляду та в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Корнійчука Дмитра Анатолійовича про залишення без руху чи повернення позовної заяви Споживчого товариства «Відновлення». Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.11.2020 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів; витребувано з Вінницької районної державної адміністрації (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 17) для огляду в судовому засіданні реєстраційну справу про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів; витребувано з Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Вінниця, вул. Замостянська, 7) відомості про смерть [PERSON] , адреса місця проживання: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.05.2021 відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про залишення без розгляду позовної заяви Споживчого товариства «Відновлення», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Вінницької районної спілки споживчих товариств, до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву», про витребування нежитлової будівлі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача [PERSON] про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України; клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково; витребувано з виконавчого комітету Вінницької міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи Споживчого товариства «Відновлення» (код ЄДРПОУ 31931412); закрито підготовче провадження у справі за позовом Споживчого товариства «Відновлення», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Вінницької районної спілки споживчих товариств, до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву», про витребування нежитлової будівлі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Судовий розгляд у даній справі неодноразово відкладався з поважних причин. В судовому засіданні 19.12.2022 представник позивача СТ «Відновлення» адвокат Голубенко О.В. позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що в 2002-2003 роках відбулось реорганізація Вороновицького споживчого товариства та його злиття зі Споживчим товариством «Відновлення», в результаті чого все майно, кошти та основні засоби (магазини, склади, кошти) та пайовики (члени споживчого товариства) були передані від Вороновицького СТ до СТ «Відновлення». В подальшому три особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) 19.12.2013 провели збори, назвали вказані збори загальними зборами членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», прийняли на цих зборах рішення про ліквідацію Споживчого товариства та розподіл майна між членами Споживчого товариства. Рішення про ліквідацію Споживчого товариства «Відновлення» вони вважають незаконним, оскільки вказані особи не мали права його приймати, три особи, які назвали себе засновниками СТ «Відновлення», не можуть проводити загальні збори. Вказане рішення не оскаржувалось, оскільки воно є нікчемним, тому не потребує оскарження. Крім того, як в подальшому було установлено, вказане рішення було відмінене, на сьогоднішній день Споживче товариство «Відновлення» зареєстроване в реєстрі. Вважають, що неможливо передати майно у зв`язку з ліквідацією споживчого товариства, яке насправді є неліквідованим. Група осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) діяли недобросовісно. Прийнявши рішення про ліквідацію СТ «Відновлення», вийшли з його складу, а засновниками ввели трьох підставних осіб жителів м. Києва та змінили юридичну адресу СТ «Відновлення» з Вінницького району на м. Київ. Просять позовні вимоги задовольнити та витребувати на користь Споживчого товариства «Відновлення» з незаконного володіння [PERSON] нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] загальною площею 401,9 кв.м. Основним документом, який регулює діяльність СТ «Відновлення», є Статут. Злиття Вороновицького споживчого товариства з СТ «Відновлення» зафіксоване у Статуті СТ «Відновлення», де, крім засновників, інших осіб не вказано, однак споживче товариство може мати багато членів і всі особи можуть не зазначатися у ньому. Законом України «Про кооперацію» передбачено, що у споживчому товаристві наявні пайовики. Оскільки пайовиків багато, вони змінюються, тому їх не зазначено у статуті. Те, що у СТ «Відновлення» наявні пайовики, підтверджується рішенням Вінницького апеляційного суду від 2015 року. У новій редакції Статуту 2010 року фактично виключили пайовиків, що є незаконним. Чи скасовані статути від 2010 року, від 2012 року, від 2014 року, йому невідомо. В судовому засідання 15.03.2023 керівник СТ «Відновлення» Рачинська С.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що керівником СТ «Відновлення» являється два роки. На зборах пайовиків після смерті [PERSON] її обрали головою СТ «Відновлення». СТ «Відновлення» це приватна власність. Діяльність СТ «Відновлення» регламентується Статутом. На даний час є 16 пайовиків, які відображені у реєстровому списку пайовиків. В судовому засіданні 15.03.2023 представник позивача СТ «Відновлення» адвокат Голубенко О.В. суду пояснив, що у СТ «Відновлення» кожен пайовик зареєстрований. На сьогоднішній день багато пайовиків померли, дехто виїхав за кордон у зв`язку із введенням воєнного стану. Є певна кількість пайовиків (ініціативна група), які приймають активну участь у діяльності СТ «Відновлення». На даний час є 16 пайовиків, які відображені у реєстровому списку пайовиків. 18.04.2023 від голови Споживчого товариства «Відновлення» Рачинської С.В. надійшли письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що на час створення СТ «Відновлення» 05.02.2002 нараховувало трьох чоловік членів споживчого товариства (засновників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). Після злиття з Вороновицьким споживчим товариством (акт передачі активів, пасивів від 03.01.2003) кількість членів споживчого товариства (пайовиків) стала становити 1217 чол., а також до новоствореного товариства перейшли належні їм активи і пасиви, що підтверджується балансом СТ «Відновлення». Згідно з Протоколом №1 установчих зборів засновників Споживчого товариства «Відновлення» від 02.02.2002 в кількості трьох чоловік: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийнято рішення про створення СТ «Відновлення» та прийнято його Статут, обрано головою правління СТ «Відновлення» [PERSON] , обрано членів правління та визначено розмір вступного та обов`язкового внесків членів споживчого товариства. 05.02.2002 загальними зборами засновників СТ «Відновлення» затверджено Статут СТ «Відновлення», який зареєстровано Вінницькою районною державною адміністрацією за реєстраційним №040509750010653 від 27.02.2002. 31.05.2002 постановою правління Районної спілки споживчих товариств при Обласній спілці споживчих товариств за №26 було вирішено дати згоду на реорганізацію Вороновицького споживчого товариства шляхом злиття його з новоствореним Споживчим товариством «Відновлення» в порядку правонаступництва по майну та майнових правах Вороновицького споживчого товариства, відповідно до акту передачі і розподільчого балансу з 01.08.2002. Згідно з розпорядженням правління Вінницької райспоживспілки №26 від 01.08.2002, відбулась передача активів та пасивів Вороновицького споживчого товариства до СТ «Відновлення», про що було складено акт передачі активів, пасивів від 03.01.2003. Постановою правління Районної спілки споживчих товариств при Обласній спілці споживчих товариств 25.11.2002 за №49 було вирішено ліквідувати Вороновицьке споживче товариство як юридичну одиницю з 02.12.2002, припинивши його будь-яку господарсько-фінансову діяльність. Рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області за №43 від 19.01.2006 на підставі заяви голови правління СТ «Відновлення» [PERSON] вирішено визнати право власності на об`єкти нерухомого майна та про видачу свідоцтв про право власності на об?єкти нерухомого майна: господарський магазин, літ. «А», загальною площею 202, 3 кв.м, пивний бар з прибудовою літ. «А», загальною площею 130,9 кв.м, склад літ. «А», загальною площею 16, 3 кв.м, склад літ. «А», загальною площею 758, 6 кв.м, приміщення контори, загальною площею 231,7 кв.м на підставі акта передачі активів та пасивів Вороновицького споживчого товариства новоствореному Споживчому товариству «Відновлення» від 03.01.2003, Статуту СТ «Відновлення» від 02.02.2002, Постанови №26 від 31.05.2002 правління райспоживспілки «Про реорганізацію Вороновицького споживчого товариства шляхом злиття з новоствореним товариством «Відновлення». Пізніше таким чином було отримано свідоцтво про право власності на торговий комплекс (магазин) в с. Побережне, Вінницького району Вінницької області. Відповідно до Акта ревізії господарсько-фінансової діяльності СТ «Відновлення» смт Вороновиця Вінницької райспоживспілки за період з 01.04.2006 до 01.05.2008 по акту передачі від 03.01.2003 від Вороновицького ССТ були передані Споживчому товариству «Відновлення» активи, а саме: будівлі, обладнання, малоцінний інвентар, а також дебіторська заборгованість за товари, внутрісистемна заборгованість, а всього на суму 904947 грн 24 коп. і пасивів на вказану суму. Станом на 01.05.2008 пайовий капітал склав 434,1 тис. грн, який рахується за 1216 пайовиками сіл Вороновиця, Степанівка, Побережне, Комарів. Вказані пайові внески були прийняті від Вороновицького ССТ по розподільчому балансу. Таким чином, СТ «Відновлення» було створено шляхом реорганізації (злиття) Вороновицького споживчого товариства, майно та фонди СТ «Відновлення» сформовані за рахунок майна та фондів Вороновицького споживчого товариства. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. У Вінницькому районному суді Вінницької області розглядалась цивільна справа № l28/2199/13-ц за позовом пайовиків до Споживчого товариства «Відновлення» про визнання недійсним рішення засновників СТ «Відновлення» оформлене протоколом №23 від 01.04.2010 про затвердження в новій редакції статуту Споживчого товариства «Відновлення» із змінами та доповненнями та Статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653. Обгрунтовуючи позов, пайовики зазначали, що зборами засновників СТ «Відновлення» ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) в порушення вимог ст.ст. 4, 7, 15 Закону України «Про споживчу кооперацію», п.п. 5.1, 5.2, 5.3, 6.1 Статуту СТ «Відновлення» рішення про внесення змін до Статуту споживчого товариства прийнято не Загальними зборами його членів, а загальними зборами засновників в кількості трьох чоловік. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 позов пайовиків задоволено та було встановлено, що зборами засновників СТ «Відновлення» в порушення вимог ст.ст. 4, 7, 15 Закону України «Про споживчу кооперацію», п.п. 5.1, 5.2, 5.3, 6.1 Статуту СТ «Відновлення» рішення про внесення змін до Статуту споживчого товариства прийнято не Загальними зборами його членів, а загальними зборами засновників в кількості трьох чоловік: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачем не доведено, що на час прийняття таких змін із споживчого товариства вибули інші його члени, крім засновників споживчого товариства. В новій редакції Статуту СТ «Відновлення» фактично виключено зі складу товариства його членів (пайовиків) членів Вороновицького споживчого товариства, а також не враховано, що джерелами формування статутного фонду СТ «Відновлення» є майно Вороновицького споживчого товариства. Діями відповідача порушено право членів (пайовиків) реорганізованого Вороновицького споживчого товариства на участь у товаристві, управління товариством, права голосу на загальних зборах, на одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом. На той час кількість членів споживчого товариства (пайовиків) СТ «Відновлення» після звірки списків по кооперативним дільницям у сільських радах складала 642 чол. Проте на даний час споживче товариство не здійснює діяльність, обігові кошти та майно в нього відсутнє. На сьогодні в споживчому товаристві, згідно з реєстраційним списком, рахується 16 членів пайовиків, які приймають участь в діяльності споживчого товариства, проводиться робота по відновленню діяльності споживчого товариства. Після відновлення роботи споживчого товариства планується поновлення членів пайовиків згідно з списками, які виявлять бажання прийняти участь в роботі споживчого товариства. В судовому засіданні 17.08.2023 представник позивача СТ «Відновлення» адвокат Голубенко О.В. суду пояснив, що на даний час у СТ «Відновлення» є 16 пайовиків, які займають активну позицію у діяльності СТ «Відновлення», намагаються відновити його роботу, оскільки на даний час у СТ «Відновлення» відсутнє майно. Після відновлення роботи СТ «Відновлення» буде поновлення членів пайовиків, які бажають приймати участь у роботі СТ «Відновлення». На сьогоднішній день є реєстраційний список, яким підтверджується наявність пайовиків. В п. 1.2 Статуту від 2002 року було зазначено, що споживче товариство є правонаступником Вороновицького споживчого товариства. Відбулась передача активів та пасивів Вороновицького споживчого товариства до СТ «Відновлення». Про порушення свого права вони дізналися 05.08.2014. [PERSON] разом з головою правління Вінницької райспоживспілки спілкувалися зі слідчим, де їм стало відомо, що у власність [PERSON] , в зв`язку з ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення», передано майно господарський магазин в [ADDRESS] , у власність [PERSON] передано нежитлову будівлю в [ADDRESS] . Голова правління Вінницької райспоживспілки [PERSON] , яка в судовому засіданні 17.08.2023 була допитана як свідок. Суду пояснила, що в 2002-2003 роках в потребах кооперації були споживчі товариства. В Києві було прийнято рішення про те, щоб на базі старих споживчих товариств створити нові. Були проведені збори, на яких головою Споживчого товариства «Відновлення» була обрана [PERSON] , яка надала пайовикам пояснення, що вона їм допоможе, відновить роботу, буде виплачувати дивіденди. До 2008 року [PERSON] подавала усі звіти, документи балансової вартості майна. В подальшому [PERSON] без згоди пайовиків почала продавати майно, підроблюючи протоколи зборів пайовиків. До СТ «Відновлення» було передано все майно з Вороновицького споживчого товариства. Коли пайовики почали скаржитися, [PERSON] сказала їм, що у споживчому товаристві лише три особи. Майно повертати вона відмовилася. В 2010 році представники Вінницької райспоживспілки почали звертатися до [PERSON] , однак вона не надавала жодних пояснень. В подальшому звернулися в прокуратуру про повернення майна і відкриття кримінального провадження. Пізніше дізналися, що СТ «Відновлення» хочуть ліквідувати. Вони звернулися до слідчого та просили прийняти міри, щоб не розкрали майно, яке залишилося у СТ «Відновлення». Потім вони дізналися, що у Вінницькому районі уже немає СТ «Відновлення», воно перейшло у м. Київ, де три нових засновника прийняли від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] майно. Коли слідчі Святошинського району м. Києва почали розслідувати вказані обставини, виявилося, що два засновника за вказаними адресами взагалі не проживають, а третій засновник подав до суду заяву, у якій зазначав про те, що про існування СТ «Відновлення» йому нічого невідомо. Після проведення активними пайовиками зборів, останні перереєстрували СТ «Відновлення» у м. Вінниця, обрали головою [PERSON] . Вони хотіли зберегти майно. Але в серпні 2014 року слідчий повідомив, що майно перереєстрували на [PERSON] та на [PERSON] . Процедура реєстрації СТ «Відновлення» у 2002 році була витримана. У Статуті СТ «Відновлення» чітко зазначено, що воно є правонаступником Вороновицького споживчого товариства. З 2014 року до 2017 року (до моменту звернення до суду з даною позовною заявою) вчинялися усі можливі дії в рамках кримінального провадження задля повернення майна. Райспоживспілка надає споживчим товариствам консультацію та юридичну допомогу. СТ «Відновлення» це окрема юридична особа. 16.10.2023 до суду надійшло звернення членів (пайовиків) Споживчого товариства «Відновлення», яке обґрунтоване тим, що вони протягом 2010-2023 років неодноразово звертаються до судових та правоохоронних органів з приводу незаконного захоплення певними особами влади в споживчому товаристві та незаконним заволодіння ними майном споживчого товариства, привласненням цими особами виручених коштів від продажу майна в споживчому товаристві. На вимогу пайовиків за вказаними фактами була порушена кримінальна справи за ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України. В рамках кримінальної справи було проведено розслідування, зібрані докази, допитано свідків. Вони оббивали пороги державних кабінетів, вимагали провести розслідування, покарати винних та добитися справедливості. Слідчі, які займалися розслідуванням, повідомляли, що зібраних доказів більше ніж достатньо, щоб справу передати до суду. Однак в останній момент дивним чином справа або закривалася, або передавалася на додаткове розслідування, одні слідчі замінювалися іншими. B 2013 році у Вінницькому районному суді Вінницької області розглядалась справа № 128/2199/13 за позовом пайовиків СТ «Відновлення» про визнання недійсним рішення засновників про затвердження статут в новій редакції та статуту викладеного в новій редакції. В позові було відмовлено. Під час революції гідності в 2014 році пайовики оскаржили рішення Вінницького районного суду до Апеляційного суду Вінницької області. Апеляційним судом скаргу пайовиків було задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, було прийнято нове рішення про задоволення позову. Апеляційним судом в рішенні від 11.03.2014 було зазначено, що вищим органом в споживчому товаристві є загальні збори споживчого товариства, які складаються з членів пайовиків, які були передані від Вороновицького споживчого товариства до Споживчого товариства «Відновлення» в 2002 році. Три особи, так звані засновники, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не являються органом управління споживчого товариства та неуповноважені приймати рішення від імені споживчого товариства без інших дійсних членів пайовиків (загальних зборів). Суд першої інстанції не врахував, що джерелами формування статутного фонду СТ «Відновлення» є майно Вороновицького споживчого товариства. Рішення Апеляційного суду переглядалось в касаційному порядку, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 воно залишене без змін. В той час, 19.12.2013, коли існував спір і справа № 128/2199/13-ц розглядалась в суді, три особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли рішення (назвали його рішенням загальних зборів) про ліквідацію Споживчого товариства «Відновлення» та передачу майна (магазину) в смт Вороновиця [PERSON] , в с. Побережне [PERSON] . Процедуру ліквідації до кінця так і не завершили. Після того як було прийнято рішення апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 три особи в березні 2014 року рішення про ліквідацію відмінили, вийшли зі складу засновників, але зареєстрували засновниками споживчого товариства жителів м. Києва: [PERSON] , [PERSON] (призначили головою споживчого товариства), [PERSON] та змінили юридичну адресу Споживчого товариства «Відновлення» на м. Київ, щоб утруднити дійсним членам (пайовикам) подати позови про повернення майна в СТ «Відновлення». [PERSON] (студент профтехучилища м. Києва) 05.01.2015 подав заяву про злочин, в якій зазначив, що ніяких заяв про вступ до споживчого товариства не писав, ніколи про СТ «Відновлення» не чув і ніякого відношення до цього не має, вказував, що заяви від його імені є підробленими, незаконно використано його дані. Члени (пайовики) провели збори, обрали голову Споживчого товариства [PERSON] і добилися, що6 реєстраційну справу з м. Києва передали у м. Вінниця. Вони підготували і подали відповідні заяви до правоохоронних органів. Після того як тривале розслідування кримінальних справ не дало бажаних результатів (повернення магазинів), вони звернулися з позовом до Вінницького районного суду Вінницької області з позовними заявами в порядку цивільного судочинства. Не зрозуміло, як юридична особа СТ «Відновлення» на даний час (2023 рік) може бути зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, а майно цієї неліквідованої юридичної особи може бути передано іншим особам в зв`язку з незаконною так званою «ліквідацією споживчого товариства», що проводилась в 2013 році, але так і не була доведена до кінця. Враховуючи ситуацію, що склалася, та тривалий розгляд цивільної справи, просять врахувати факти, викладені у зверненні, та надати їм оцінку, розглянути цивільну справу в розумні строки та прийняти законне і справедливе рішення в рамкам чинного законодавства України. В судовому засіданні 14.11.2023 представник позивача адвокат Голубенко О.В. під час дебатів зазначив, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області, Апеляційного суду Вінницької області розглядалась справа № 128/2199/13-ц за позовом пайовиків членів споживчого товариства «Відновлення»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Споживчого товариства «Відновлення», третя особа Вінницька районна спілка споживчих товариств, про визнання недійсним рішення про затвердження Статуту в новій редакції. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 позов було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 у справі № l28/2199/13-ц були встановлені такі факти та правовідносини: 1) СТ «Відновлення» є юридичним правонаступником Вороновицького споживчого товариства; 2) від Вороновицького споживчого товариства було передано майно новоствореному Споживчому товаристві «Відновлення», статутний фонд СТ «Відновлення» формувався за рахунок майна, яке було передано; 3) вищим органом Споживчого товариства «Відновлення» є загальні збори його членів, а не загальні збори засновників в кількості трьох чоловік [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також рішенням Апеляційного суду було встановлено, що СТ «Відновлення» було створено шляхом реорганізації (злиття) Вороновицького споживчого товариства, майно та фонди СТ «Відновлення» сформовані за рахунок майна та фондів Вороновицького споживчого товариства, членство позивачів у СТ «Відновлення» підтверджено зібраними у справі доказами. Зборами засновників СТ «Відновлення» в порушення вимог ст.ст. 4, 7, 15 Закону України «Про споживчу кооперацію», п.п. 5.1, 5.2, 5.3, 6.1 Статуту СТ «Відновлення», рішення про внесення змін до Статуту споживчого товариства прийнято не загальними зборами його членів, а загальними зборами засновників в кількості трьох чоловік. Відповідачем не доведено, що на час прийняття таких змін із споживчого товариства вибули інші його члени, крім засновників споживчого товариства. В новій редакції статуту СТ «Відновлення» фактично виключено зі складу товариства його членів (пайовиків) Вороновицького споживчого товариства, а також не враховано, що джерелами формування статутного фонду СТ «Відновлення» є майно Вороновицького споживчого товариства. Діями відповідача порушено право членів (пайовиків) реорганізованого Вороновицького споживчого товариства на участь у товаристві, управління товариством, права голосу на загальних зборах, на одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом. В грудні 2013 року під час наявності судового спору та розгляду справи № 128/2199/13-ц у Вінницькому районному суді Вінницької області, три особи (так звані засновники) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли незаконне рішення про ліквідацію СТ «Відновлення» та передачу майна (магазинів) ліквідованого споживчого товариства [PERSON] (магазин в смт Вороновиця), [PERSON] (магазин в с. Побережне). Після того як 11.03.2014 Апеляційний суд Вінницької області задовольнив скаргу пайовиків та прийняв рішення про визнання недійсним рішення засновників споживчого товариства від 01.04.2010 про затвердження статуту Споживчого товариства «Відновлення» із змінами та доповненнями; визнано недійсним внесені зміни і доповнення до статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції. Вказані три особи зрозуміли, що настануть несприятливі для них наслідки у вигляді втрати впливу на споживче товариство та будуть висунуті претензії пайовиків на повернення майна споживчого товариства. Вказані три особи 14.03.2014 прийняли рішення про відміну ліквідації Споживчого товариства «Відновлення». Після цього в березні 2014 року прийняли рішення про зміну установчих документів (статуту) в новій редакції, про зміну складу засновників споживчого товариства (підставних осіб жителів міста Києва гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) і керівника СТ «Відновлення (на жителя м. Києва [PERSON] ). Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області було внесено записи від 24.03.2014 про державну реєстрацію змін до установчих документів Споживчого товариства «Відновлення» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та від 26.03.2014 про зміну керівника юридичної особи, зміну підписантів, зміну складу засновників, зміну місцезнаходження споживчого товариства. Один з цих нових осіб (засновників) [PERSON] написав заяву про злочин і подав до Вінницького окружного адміністративного суду, в якому розглядалась справа, де він виступав третьою особою, де зазначав, що він студент профтехучилища, ніколи не чув про СТ «Відновлення», тим більше ніколи заяви про вступ до споживчого товариства не писав, певні особи незаконно використали його персональні дані. Вказане вище підтверджує, що будівлею магазину в с. [PERSON] заволодів незаконно, шляхом вчинення недобросовісних дій. Останній діяв корисно, з особистою заінтересованістю, у зловмисній домовленості з іншими особами [PERSON] та [PERSON] . Вказане свідчить, що [PERSON] усвідомлював, що будівлею магазину заволодів у незаконний спосіб, намагався унеможливити повернення господарського магазину законному власнику СТ «Відновлення». Крім того, майно (магазин) було передано [PERSON] у зв`язку з ліквідацією СТ «Відновлення». По-перше, рішення про ліквідацію приймали неповноважені особи, а тому воно є незаконним (нікчемним). По-друге, процедура ліквідації не була завершена, рішення про ліквідацію було відмінено в березні 2014 року. На сьогоднішній день СТ «Відновлення» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Оскільки магазин перейшов у власність [PERSON] в результаті ліквідації СТ «Відновлення», але ліквідація не була завершена, рішення про ліквідацію було відмінено, на сьогоднішній день споживче товариство зареєстроване в реєстрі, тому це означає, що магазин має бути витребуваний та повернутий у власність споживчого товариства від кінцевого власника, адже правова підстава, на якій майно перейшло в 2013 році до [PERSON] , в послідуючому відпала. Вважає, що всі доводи і докази достатньо повно відображені у позовній заяві. Всі доводи позивача були доведені доданими до позову документами. Голова правління Вінницької райспоживспілки Сич А.А. під час дебатів повністю підтримала доводи представника позивача, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначила, що Касаційний суд постанову Апеляційного суду Вінницької області про пайовиків залишив у силі. Пайовики на даний час дуже обурені діями цих осіб, бажають самі користуватися та розпоряджатися житлом. Відповідач [PERSON] під час дебатів зазначив, що дана цивільна справа розглядається уже більше шести років. Позовна заява подана уже покійною [PERSON] . Для того, щоб повернути будь-яке майно, треба бути його власником. [PERSON] сфабрикувала позовну заяву, вона не мала повноважень на підписання позовної заяви. Вона вирішила рейдерським шляхом, ввівши в оману суд, вилучити приміщення, яке їй ніколи не належало, про що свідчать такі документи: статути 2002 року, 2007 року, 2010 року, 2012 року, 2014 року, протоколи засідань СТ «Відновлення», документи, які засвідчують право власності, акти і свідоцтва. 19.12.2013 було проведено загальні збори засновників СТ «Відновлення», на яких вирішувалось питання про розподіл майна СТ «Відновлення». Майно було розподілено відповідно до дольової участі, а також відповідно до статуту. В статуті чітко вказано, що власники СТ «Відновлення», яке є приватним споживчим товариством, належить трьом засновникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останні розподіляють майно на власний розсуд. 30.12.2013 за ним була зареєстрована нежитлова будівля в [ADDRESS] . Також було прийнято рішення загальними зборами СТ «Відновлення» про вихід із числа засновників і передачу споживчого товариства новим власникам з Київської області. Вказані дії були нотаріально засвідчені та зареєстровані державним реєстратором. Однак 27.10.2014 [PERSON] звернулася до адміністративного суду з вимогою про зобов`язання реєстратора зареєструвати її головою правління СТ «Відновлення» і щоб суд скасував усі протоколи і статути СТ «Відновлення». Однак суди усіх інстанцій відмовили у задоволенні такої позовної заяви і в рішенні було вказано, що протоколи загальних зборів членів СТ «Відновлення» №2 та №3 від 2014 року були і залишаються на даний час не скасовані, що додатково вказує на правомірність дій державного реєстратора. Суд дійшов до переконання, що державним реєстратором, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій щодо внесення записів від 24.03.2014 та від 26.03.2014. Однак [PERSON] , яка організувала рейдерське захоплення приміщення, обійшла із заявою про злочин усі правоохоронні органи Вінницької області. Кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину. Потім [PERSON] зверталася до Вінницького районного суду Вінницької області. Суддя Ганкіна І.А. у своєму рішенні вказала, що [PERSON] та пайовики взагалі ніякого відношення до СТ «Відновлення» не мають, оскільки ніколи не були пайовиками СТ «Відновлення». Суддя Васильєва Т.Ю. вказала у своєму рішенні, що факт злиття Вороновицького споживчого товариства зі Споживчим товариством «Відновлення» не підтверджено. Вважає, що позов є надуманим, строки на звернення до суду пропущені, судовий збір сплачено з надуманої вартості приміщення, що є грубим порушенням. Незрозумілою є також заміна документів у справі. Так, в липні 2021 року суду було надано фотокопії виборів [PERSON] групою людей із відповідною кількістю присутніх. У 2022 році цей протокол замінений і у ньому вже вказано, що вибори [PERSON] проводились іншою кількістю осіб. Ним не порушено жоден пункт законодавства, усі питання вирішувалися відповідно до статуту та інших законодавчих актів. Жоден статут не скасовано, як і інші документи. Просить відмовити у позові. Представник третьої особи Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» в судові засідання не з`являвся, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. В матеріалах справи наявне клопотання, у якому представник Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» просить розгляд справи здійснювати без участі третьої особи, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту порушеного права. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У §145 рішення від 15.11.1996 у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява №22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005, заява № 38722/02). Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що балансова (залишкова) вартість нежитлової будівлі площею 401,9 кв.м в [ADDRESS] складає 155668,00 грн, що підтверджується довідкою від 28.07.2017 №2, виданою головою правління СТ «Відновлення» Шинкарук О.О. (т. 1 а.с. 5). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.05.2017 №87862213, власником земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 0520685400:02:001:0107, за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 11.01.2016 (т. 1 а.с. 6). Відповідно до актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки від 04.04.2016 №14014954, власником нежитлової будівлі загальною площею 401,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 30.12.2013 (т. 1 а.с. 7-10). Згідно з копією витягу з кримінального провадження №12013010100000021 від 03.01.2013, постановою правління Вінницької райспоживспілки №26 від 31.05.2002 реорганізовано Вороновицьке споживче товариство шляхом його злиття з новоствореним СТ «Відновлення» в порядку правонаступництва по майну та майнових правах Вороновицького СТ; відповідно до ліквідаційного балансу Вороновицького СТ, станом на 03.01.2003 рахувалось основних засобів за первісною вартістю 888400 грн та залишковою вартістю 626000 грн, а також 1217 членів товариства; 03.01.2003, згідно з актом передачі активів та пасивів Вороновицького СТ новоствореному СТ «Відновлення», передано активи (будівлі, обладнання, малоцінний інвентар, дебіторська заборгованість за товари, внутрішньосистемна заборгованість) та пасиви Вороновицького СТ; згідно з актом ревізійної комісії Вінницької облспоживспілки станом на 01.05.2008 керівництвом СТ «Відновлення» здійснено продаж основних засобів, від чого отримано 252300 грн, з яких 166000 грн перераховано приватному підприємцю [PERSON] ; в СТ «Відновлення» залишилося два підприємства роздрібної торгівлі: магазин с. Побережне та магазин « [INFO] » смт Вороновиця, які здані в повну операційну оренду приватним підприємцям; таким чином, службові особи СТ «Відновлення» смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, вул. Леніна, 46, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи коштами, отриманими з продажу основних засобів в розмірі 166000 грн, спричинивши шкоду, що становить великий розмір (т. 1 а.с. 44). Відповідно до копії заяви, поданої до Вінницького окружного адміністративного суду [PERSON] , 1994 року народження, у 2014 році останній отримав постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 у справі № 802/3025/14-а; ознайомившись з постановою, він виявив, що під час розгляду адміністративної справи судом було установлено, що його було прийнято до СТ «Відновлення»; до отримання рішення суду він ніколи не чув і не знав про існування Споживчого товариства «Відновлення», ніколи не писав заяв про вступ до СТ «Відновлення»; у нього є підстави вважати, що його заяву про вступ до членів СТ «Відновлення» було підроблено, протиправно використано його персональні дані без його відома та згоди (т. 1 а.с. 153-155). Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 у справі № 802/3025/14-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області Саюк Тетяни Петрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Споживче товариство «Відновлення», відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання дій протиправними та скасування реєстраційних записів (т. 1 а.с. 184-187). Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 (справа № 802/3025/14-а) апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 без змін (т. 2 а.с. 215-216). Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 у справі № 802/3025/14-а відхилено касаційну скаргу [PERSON] , а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 залишено без змін (т. 1 а.с. 188-190). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.02.2014 (справа № 128/2199/13-ц) відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Споживчого товариства «Відновлення», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Вінницька районна спілка споживчих товариств, про визнання недійсним рішення засновників СТ «Відновлення», оформлене протоколом №23 від 01.04.2010, про затвердження в новій редакції статуту Споживчого товариства «Відновлення» зі змінами та доповненнями до статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653; визнано недійсним рішення засновників Споживчого товариства «Відновлення», оформлене протоколом №23 від 01.04.2010 про затвердження в новій редакції статуту Споживчого товариства «Відновлення» із змінами та доповненнями; визнано недійсними внесені зміни та доповнення до статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653 (т. 1 а.с. 197-199). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 (справа № 128/2199/13-ц) задоволено апеляційну скаргу [PERSON] ; рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07.02.2014 скасовано та ухвалено нове рішення; задоволено позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Споживчого товариства «Відновлення», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Вінницька районна спілка споживчих товариств, про визнання недійсним рішення засновників СТ «Відновлення», оформлене протоколом №23 від 01.04.2010, про затвердження в новій редакції статуту Споживчого товариства «Відновлення» зі змінами та доповненнями до статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653; визнано недійсним рішення засновників Споживчого товариства «Відновлення», оформлене протоколом №23 від 01.04.2010 про затвердження в новій редакції статуту Споживчого товариства «Відновлення» із змінами та доповненнями; визнано недійсними внесені зміни та доповнення до статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010 за №11491050005000653 (т. 1 а.с. 11-14). Ухвалою колегії судді судової палати у цивільних справа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 (справа № 128/2199/13-ц) касаційну скаргу Споживчого товариства «Відновлення» відхилено; рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 залишено без змін (т. 1 а.с. 204-207). Згідно з копією протоколу №1 установчих зборів засновників Споживчого товариства «Відновлення» від 05.02.2002, засновниками Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було постановлено створити Споживче товариство «Відновлення» та прийняти Статут Споживчого товариства «Відновлення» (т. 5 а.с. 12). Відповідно до копії статуту Споживчого товариства «Відновлення» (нова редакція) затвердженого Загальними зборами засновників Споживчого товариства «Відновлення», протокол №1 від 05.02.2002, протокол №23 від 01.04.2010, зареєстрованого Вінницькою районною державною адміністрацією за №01050975Ю0010653 від 27.02.2002 (державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 13.04.2010, 04.09.2012, 24.03.2014), основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства є Статут; засновниками Споживчого товариства «Відновлення» є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; громадяни або юридична особа, які виявили бажання стати пайовичками, після ознайомлення з Статутом СТ подають правлінню СТ заяву в письмовій формі про прийом СТ (пункт 2.7 Статуту); управління СТ здійснюють Загальні збори членів СТ та правління СТ (пункт 5.1 Статуту; реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) СТ проводиться за рішенням загальних зборів членів СТ або за рішенням суду (т. 4 а.с. 18-31). Згідно з копією Статуту Споживчого товариства «Відновлення» (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення», протокол №1 від 05.02.2002, протокол №7 від 01.11.2007, зареєстрованого Вінницькою районною державною адміністрацією за №01050975Ю0010653 від 27.02.2002, засновниками споживчого товариства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; загальні збори членів СТ є вищим органом управління (пункт 7.1 Статуту); для забезпечення діяльності СТ створюється Статутний фонд у розмірі 600 (шістсот) гривень, який розподіляється між засновниками у таких долях: [PERSON] 200 гривень, [PERSON] 200 гривень, [PERSON] 200 гривень (т. 4 а.с. 80-87). Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, 27.02.2002 за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано Споживче товариство «Відновлення», про що 27.02.2002 у журналі обліку реєстраційних справ зроблено запис №04050975Ю0010653 (т. 5 а.с. 39). Відповідно до копієї протоколу №7 загальних зборів засновників Споживчого товариства «Відновлення» від 01.11.2007, засновники споживчого товариства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] постановили: обрати головою зборів [PERSON] та секретарем зборів [PERSON] ; затвердити Статут Споживчого товариства «Відновлення» в новій редакції із внесеними змінами та доповненнями та доручити голові правління [PERSON] подати документи в органи державної реєстрації (т. 4 а.с. 50). Згідно з копією протоколу №23 загальних зборів засновників Споживчого товариства «Відновлення» від 01.04.2010, засновники споживчого товариства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ухвалили: обрати головою зборів [PERSON] та секретарем зборів [PERSON] ; затвердити: рішення про вихід СТ «Відновлення» із членів Вінницької райспоживспілки; Статут Споживчого товариства «Відновлення» в новій редакції із внесеними змінами та доповненнями та доручити голові правління Веретинській Н.М. подати документи в органи державної реєстрації (т. 4 а.с. 46). Заявою від 31.08.2012 [PERSON] заявила про свій вихід зі складу засновників Споживчого товариства «Відновлення» та передачу належної їй частки Статутного фонду в розмірі 200 гривень на користь [PERSON] (т. 5 а.с. 106). З копії протоколу №1/2012 Зборів засновників Споживчого товариства «Відновлення» від 03.09.2012 убачається, що присутніми засновниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було вирішено: прийняти до складу засновників Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] із внесенням до статутного фонду грошового внеску у розмірі 200 гривень; задовольнити заяву [PERSON] та виключити її зі складу засновників Споживчого товариства «Відновлення» і передати її частку у Статутному фонді [PERSON] ; збільшити Статутний фонд Споживчого товариства «Відновлення» та визначити його у розмірі 800 гри 00 коп., що формується за рахунок грошових внесків засновників, та розділити його між засновниками наступним чином: [PERSON] , грошовий внесок у розмірі 400 грн 00 коп., [PERSON] , грошовий внесок у розмірі 200 грн 00 коп., [PERSON] , грошовий внесок у розмірі 200 грн 00 коп.; затвердити зміни до Статуту Споживчого Товариства «Відновлення»; доручити Веретинській Наталії Миколаївні здійснити необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до Статуту споживчого товариства в органи влади і управління з наданням їй всіх необхідних для цього повноважень, в тому числі підписувати необхідні довідки та документи, оплачувати рахунки від імені підприємства (т. 5 а.с. 103). Відповідно до копії Змін та доповнень до статуту Споживчого товариства «Відновлення», затвердженого протоколом №1/2012 зборів засновників Споживчого товариства «Відновлення» від 03.09.2012, вступну частин Статуту Споживчого товариства «Відновлення», зареєстрованого Вінницькою районною державною адміністрацією 27.02.2002, реєстраційний номер 01050975100010653, викладено в наступній редакції: «Засновниками Споживчого товариства «Відновлення» є громадяни України: [PERSON] , громадянка України, паспорт серії [NUMBER] , виданий 19.01.1998 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає: [ADDRESS] ; [PERSON] , громадянин України, паспорт серії [NUMBER] , виданий 19.01.1998 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає: [ADDRESS] ; [PERSON] , громадянин України, паспорт серії [NUMBER] , виданий 19.09.1997 Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає: [ADDRESS] ; пункт 9.4 розділу 9 «Власність споживчого товариства» Статуту Споживчого товариства «Відновлення» викладено в наступній редакції: «9.4. Для забезпечення діяльності СТ створюється статутний фонд у розмірі 800 (вісімсот) гривень, який розподіляється між Засновниками у таких долях: [PERSON] , грошовий внесок у розмірі 400 (чотириста) гривень, [PERSON] , грошовий внесок у розмірі 200 (двісті) гривень, [PERSON] , грошовий внесок у розмірі 200 (двісті) гривень (т. 4 а.с. 45). З копії протоколу Загальних зборів членів Споживчого товариства «Відновлення» від 08.10.2012 убачається, що членами споживчого товариства (на збори прибуло 38 уповноважених) було постановлено: за неналежне виконання посадових обов`язків, відчуження майна споживчого товариства без рішення загальних зборів споживчого товариства визнати роботу голови Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] незадовільною; притягнути голову Споживчого товариства «Відновлення» до відповідальності шляхом застосування до неї дисциплінарного стягнення, а саме: достроково звільнити [PERSON] від виборної платної посади голови споживчого товариства; обрати головою правління споживчого товариства «Відновлення» Шинкарук Ольгу Олександрівну, зобов`язати [PERSON] передати, а [PERSON] прийняти оригінали статутних документів, печатки, штампи, ключі від службового кабінету та всі інші документи Споживчого товариства «Відновлення»; обрати комісію по передачі статутних документів, печатки, штампа в кількості трьох чоловік, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; обрати правління споживчого товариства у складі трьох чоловік, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; обрати ревізійну комісію у складі трьох чоловік, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; заборонити продаж майна споживчого товариства «Відновлення» без його попереднього затвердження загальними зборами; внести зміни до статуту, в я кому виключити положення про те, що засновниками споживчого товариства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і що вказані особи приймають рішення з приводу діяльності споживчого товариства та розпоряджаються майном споживчого товариства; вивести зі складу засновників, членів (пайовиків) споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за невиконання статутних вимог; зобов`язати голову та секретаря зборів оформити та посвідчити протокол належним чином (т. 6 а.с. 14-20). Згідно з копією протоколу №2/2013 Загальних зборів членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення» від 08.04.2013, присутні засновники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вирішили припинити Споживче товариство «Відновлення» шляхом його ліквідації та ліквідувати Споживче товариство «Відновлення»; утворити ліквідаційну комісію по ліквідації Споживчого товариства «Відновлення»; встановити строк для прийняття вимог кредиторів у два місяці з моменту публікації повідомлення про прийняття рішення щодо припинення Споживчого товариства «Відновлення» шляхом його ліквідації у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації «Бюлетень державної реєстрації»; уповноважити голову Споживчого товариства «Відновлення» Веретинську Н.М. подати рішення та повідомлення про ліквідацію споживчого товариства державному реєстратору Вінницької районної державної адміністрації (т. 5 а.с. 119). Відповідно до копії повідомлення від 14.06.2013 №70 про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням, що надається державному реєстраторові, управління Пенсійного фонду України в Управління ПФУ у Вінницькому районі Вінницької області заперечує проти проведення державної реєстрації припинення СТ «Відновлення» у зв`язку з неподанням фізичною особою-підприємцем звітності за період роботи у звітному році (т. 5 а.с. 123). Згідно з копією протоколу від 19.12.2013 №3/2013 Загальних зборів членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», присутніми членами (засновниками) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було вирішено: затвердити Ліквідаційний баланс Споживчого товариства «Відновлення» та акт ліквідаційної комісії; ліквідувати Споживче товариство «Відновлення» як юридичну особу; передати у власність [PERSON] в зв`язку із ліквідацією товариства наступне майно: господарський магазин в цілому, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належало Споживчому товариству «Відновлення» згідно з свідоцтвом №7 про право власності від 21.03.2006 та складається з господарського магазину літ. «А» загальною площею 202,3 кв.м; передати у власність [PERSON] в зв`язку із ліквідацією товариства наступне майно: нежитлову будівлю в цілому, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належало Споживчому товариству «Відновлення» згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011 та складається з торгівельного комплексу літ. «А» загальною площею 401,8 кв.м, підвалу п/А, ганку, входу в підвал та входу в підвал; уповноважити голову ліквідаційної комісії Споживчого товариства «Відновлення» Веретинську Наталію Миколаївну надати реєстраційну картку про ліквідацію споживчого товариства (т. 2 а.с. 190). З реєстраційної справи №260366805206 убачається, що на підставі рішення державного реєстратора від 30.12.2013 №9693949 було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (а.р.с. 24), якому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.12.2013 № [NUMBER] (а.р.с. 25); згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011, виданого виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що міститься в матеріалах реєстраційної справи №260366805206, нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] , площею 401,8 кв.м на праві приватної власності належала Споживчому товариству «Відновлення» на підставі рішення від 19.08.2010 №67 (а.р.с. 6). Відповідно до копії протоколу №1/2014 Загальних зборів членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення» від 12.03.2014, наявного у матеріалах реєстраційної справи №1_174_013017_46, засновники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вирішили відмінити рішення про припинення Споживчого товариства «Відновлення» шляхом його ліквідації, оформлене протоколом № 2/2013 від 08.04.2013; у зв`язку з відміною рішення, оформленого протоколом №2/2013 від 08.04.2013, вирішили припинити повноваження ліквідаційної комісії Споживчого товариства «Відновлення»; уповноважено голову Споживчого товариства «Відновлення» Веретинську Наталію Миколаївну подати рішення про відміну щодо припинення Споживчого товариства шляхом ліквідації, оформленого протоколом №2/2013 від 08.04.2013, у відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та у реєстраційну службу Вінницького районного управління юстиції (т. 4 а.с.153). Згідно з копією Статуту Споживчого товариства «Відновлення» (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення», протокол №2/2014 від 14.03.2014, місцезнаходження товариства: [ADDRESS] ; учасниками (членами) споживчого товариства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; частки в статутному капіталі Товариства розподіляються між його учасниками (членами) наступним чином: [PERSON] вносить частку до Статутного капіталу Товариства на загальну суму 400 (чотириста) гривень, що становить 50% Статутного капіталу, [PERSON] вносить частку до Статутного капіталу Товариства на загальну суму 200 (двісті) гривень, що становить 25% Статутного капіталу, [PERSON] вносить частку до Статутного капіталу Товариства на загальну суму 200 (двісті) гривень, що становить 25% Статутного капіталу; вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів (учасників), які правомочні розглядати і вирішувати будь-які питання діяльності споживчого товариства (т. 2 а.с. 33-37). Відповідно до копії протоколу №3/2014 Загальних зборів членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення» від 20.03.2014, присутні члени (учасники) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ухвалили: прийняти до Споживчого товариства нового учасника (члена) [PERSON] ; прийняти до Споживчого товариства нового учасника [PERSON] ; прийняти до Споживчого товариства нового учасника [PERSON] ; вивести зі складу учасників (членів) Споживчого товариства громадянку України [PERSON] на підставі заяви про вихід та договору купівлі-продажу з передачею (відступаючи) у повному обсязі її частки (паю) [PERSON] , що становить 400 грн 50% статутного капіталу; вивести зі складу учасників (членів) Споживчого товариства громадянина України [PERSON] на підставі заяви про вихід та договору купівлі- продажу з передачею (відступаючи) у повному обсязі її частки (паю) [PERSON] , що становить 200,00 грн 25% статутного капіталу; вивести зі складу учасників (членів) Споживчого товариства громадянина України [PERSON] на підставі заяви про вихід та договору купівлі-продажу з передачею (відступаючи) у повному обсязі і частки (паю) [PERSON] , що становить 200,00 грн 25% статутного капіталу; звільнити голову Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] з 25.03.2014; призначити голову Споживчого товариства «Відновлення» із правом першого підпису [PERSON] з 26.03.2014; визначити нове місцезнаходження Споживчого товариства «Відновлення» м. Київ, вул. Зодчих, буд. 74, офіс 3; затвердити нову редакцію статуту Споживчого товариства «Відновлення» та здійснити державну реєстрацію у порядку, встановленому чинним законодавством України; визначити, що [PERSON] має право без довіреності провести державну реєстрацію статуту Споживчого товариства «Відновлення» в новій редакції з право доручення третім особам (т. 4 а.с. 196). З копії договорів купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі споживчого товариства «Відновлення» від 20.03.2014, що містяться у матеріалах реєстраційної справи №1_174_013017_46, убачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передали у власність відповідно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належні їм частки у статутному капіталі Споживчого товариства «Відновлення» (т. 4 а.с. 217, 218, 219). Письмовою заявою від 20.03.2014 учасники (засновники) СТ «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заявили про свій вихід зі складу учасників (засновників) СТ «Відновлення»; припиняючи свою участь в складі учасників (засновників) СТ «Відновлення», вони передали належні їм частки у статутному капіталі СТ «Відновлення»; стверджують, що не мають ніяких майнових, фінансових та особистих претензій до СТ «Відновлення» та його учасників (т. 4 а.с. 220). Відповідно до копії Статуту Споживчого товариства «Відновлення» (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення», протокол №3/2014 від 20.03.2014, місцезнаходження товариства: м. Київ, вул. Зодчих, 74, офіс 3; учасниками (членами) споживчого товариства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; частки в статутному капіталі Товариства розподіляються між його учасниками (членами) наступним чином: [PERSON] вносить частку до Статутного капіталу Товариства на загальну суму 400 (чотириста) гривень, що становить 50% Статутного капіталу, [PERSON] вносить частку до Статутного капіталу Товариства на загальну суму 200 (двісті) гривень, що становить 25% Статутного капіталу, [PERSON] вносить частку до Статутного капіталу Товариства на загальну суму 200 (двісті) гривень, що становить 25% Статутного капіталу; вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів (учасників), які правомочні розглядати і вирішувати будь-які питання діяльності споживчого товариства (т. 4 а.с. 198-214). З реєстраційної справи №1_174_013017_46 убачається, що для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» юридична особа Споживче товариство «Відновлення» надало державному реєстратору такі документи: реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (т. 4 а.с. 157-161); рішення про внесення змін до установчих документів, оформлене протоколом №2/2014 Загальних зборів членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення» від 14.03.2014 (т. 4 а.с. 162); статут Споживчого товариства «Відновлення» (нова редакція), затверджений Загальними зборами членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення» (т. 4 а.с. 163-175); копію квитанції, виданої банком (т. 4 а.с. 176). На підставі наданих документів було сформовано реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 4 а.с. 178-185). Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.04.2014 частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції, Вінницького районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] , про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії; визнано протиправними дії державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області Стиран Наталії Леонідівни щодо залишення без розгляду документів, поданих для внесення змін до відомостей про юридичну особу, Споживче товариство «Відновлення», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, пов`язані із зміною керівника Споживчого товариства «Відновлення», відповідно до протоколу загальних зборів Споживчого товариства «Відновлення» від 08.10.2012; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 6 а.с. 21-27). Згідно з копією протоколу №5/2014 від 08.08.2014 Загальних зборів членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення», присутні члени (учасники) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вирішили: прийняти рішення про звільнення голови Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] ; призначити голову Споживчого товариства «Відновлення» із правом першого підпису [PERSON] ; визначити, що [PERSON] має право без довіреності провести державну реєстрацію зміни голови Споживчого товариства «Відновлення» з правом доручення третім особам (т. 6 а.с. 54). Відповідно до копії протоколу загальних зборів членів Споживчого товариства «Відновлення» від 28.10.2014, членами споживчого товариства (на збори прибуло 36 уповноважених) було постановлено: звільнити [PERSON] з посади голови правління Споживчого товариства «Відновлення»; обрати головою правління Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] ; виключити з складу засновників Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; зареєструвати у державного реєстратора у розділі «Засновники» наступних членів Споживчого товариства «Відновлення»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; змінити місцезнаходження Споживчого товариства «Відновлення» на м. Вінниця, вул. Короленка, 5, офіс 5; затвердити статут Споживчого товариства «Відновлення» в новій редакції; доручити Шинкарук О.О. зареєструвати рішення прийняті на загальних зборах Споживчого товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 6 а.с. 73-75). З копії протоколу Загальних зборів членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення» №7 від 05.03.2015 убачається, що присутні члени (учасники) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вирішили: прийняти рішення про звільнення голови Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] ; призначити голову Споживчого товариства «Відновлення» із правом першого підпису [PERSON] з 06.03.2015; визначити, що [PERSON] має право без довіреності провести державну реєстрацію зміни голови Споживчого товариства «Відновлення» з правом доручення третім особам (т. 6 а.с. 95). Згідно з копією протоколу Загальних зборів членів (учасників) Споживчого товариства «Відновлення» №8 від 11.03.2015, присутні члени (учасники) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , крім іншого, вирішили: припинити Споживче товариство «Відновлення» шляхом ліквідації (т. 6 а.с. 100). Протоколом загальних зборів членів Споживчого товариства «Відновлення» від 18.03.2015 було постановлено відмінити рішення загальних зборів Споживчого товариства «Відновлення» про припинення Споживчого товариства «Відновлення», ліквідацію, прийнятого загальними зборами споживчого товариства 11.03.2015, на підставі якого були внесені відомості 16.03.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення; відкликати та припинити повноваження голови ліквідаційної помісті П`ятака В.П. та членів ліквідаційної комісії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; звільнити [PERSON] з посади голови правління Споживчого товариства «Відновлення»; обрати головою правління Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] ; виключити з складу засновників Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; зареєструвати у державного реєстратора у розділі «Засновники» наступних членів Споживчого товариства «Відновлення»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; затвердити статут Споживчого товариства «Відновлення» в новій редакції; доручити Шинкарук О.О. зареєструвати рішення прийняті на загальних зборах Споживчого товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; доручити голові правління Споживчого товариства «Відновлення» Шинкарук О.О. подати заяви про злочин, вчинений [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до правоохоронних органів (т. 6 а.с. 127-131). Відповідно до копії протоколу загальних зборів членів Споживчого товариства «Відновлення» від 04.01.2021, загальні збори членів Споживчого товариства вирішили і постановили: виключити зі складу засновників Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; прийняти Вінницьку районну спілку споживчих товариств в особі голови правління Сич Антоніни Антонівни в члени Споживчого товариства «Відновлення»; в ході відкритого голосування головою Споживчого товариства «Відновлення» обрано [PERSON] ; доручити [PERSON] зареєструвати рішення, прийняті на загальних зборах споживчого товариства, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; доручити [PERSON] на секретарю зборів [PERSON] підписати цей протокол загальних зборів членів Споживчого товариства «Відновлення» (т. 6 а.с. 180-181). Згідно з копією статуту Споживчого товариства «Відновлення» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами членів Споживчого товариства «Відновлення» (протокол від 04.01.2021), товариство є юридичною особою і діє на основі Статуту, який затверджується рішенням Загальних зборів членів товариства (пункт 1.4 Статуту); місцезнаходження товариства: м. Вінниця, вул. Короленка, 5, оф. 5; вищим органом управління товариства є Загальні збори членів, які правомочні розглядати і вирішувати будь-які питання діяльності товариства, за умови присутності на них більше половини його членів, а збори уповноважених за наявності не менше двох третин уповноважених (пункт 5.1 Статуту); кожний член товариства, в тому числі і юридична особа, користується на Загальних зборах (Зборах уповноважених) членів товариства правом одного голосу, незалежно від розміру внесеного ним пайового внеску, і це право не може бути передане іншим особам (пункт 5.15 Статуту); виконавчим органом товариства є правління, яке очолює голова правління (пункт 5.18 Статуту); товариству належить на праві власності, як юридичній особі, майно, яке необхідне для здійснення статутних завдань (пункт 6.1 Статуту) (т. 6 а.с. 166). Споживче товариство «Відновлення» у своїй діяльності керується, зокрема, Законом України «Про кооперацію» та Законом України «Про споживчу кооперацію». Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про кооперацію», споживчий кооператив (споживче товариство) кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та / або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів. Статтею 7\~Закону України\~«Про кооперацію»\~визначено,\~що кооператив\~створюється його\~засновниками на\~добровільних засадах. Засновниками\~кооперативу можуть\~бути громадяни\~України,\~іноземці та\~особи без\~громадянства,\~а також\~юридичні особи\~України та\~іноземних держав,\~які беруть\~участь у\~діяльності кооперативів\~через своїх\~представників. Рішення\~про створення\~кооперативу приймається\~його установчими\~зборами. Рішення\~установчих зборів\~оформляється протоколом,\~який підписують\~головуючий та\~секретар зборів.\~У протоколі\~зазначаються особи,\~які брали\~участь в\~установчих зборах:\~для фізичної\~особи \~прізвище,\~ім`я та\~по батькові,\~дані паспорта\~громадянина України\~або паспортних\~документів іноземця\~(для\~осіб без\~громадянства,\~які постійно\~проживають в\~Україні,\~ дані\~документа,\~який його\~замінює);\~для юридичної\~особи \~прізвище,\~ім`я та\~по батькові\~уповноваженого представника\~юридичної особи,\~документ,\~що підтверджує\~його повноваження.\~Дані про\~фізичну особу\~засвідчуються її\~особистим підписом,\~а про\~юридичну особу\~ підписом\~її уповноваженого\~представника. Чисельність\~членів кооперативу\~не може\~бути меншою\~ніж три\~особи. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Частиною першою статті 8 Закону України «Про кооперацію» визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Відповідно до\~ст.\~10\~Закону України\~«Про кооперацію»,\~членами кооперативу\~можуть бути\~громадяни України,\~іноземці та\~особи без\~громадянства,\~юридичні особи\~України та\~іноземних держав,\~що діють\~через своїх\~представників,\~які внесли\~вступний внесок\~та пай\~у розмірах,\~визначених статутом\~кооперативу,\~додержуються вимог\~статуту і\~користуються правом\~ухвального голосу. Членом\~кооперативу може\~бути фізична\~особа,\~яка досягла\~16-річного\~віку і\~виявила бажання\~брати участь\~у його\~діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Згідно зі\~ст.\~19\~Закону України\~«Про кооперацію»,\~для досягнення\~мети своєї\~діяльності кооператив\~набуває та\~використовує майно,\~фінансові та\~інші ресурси Джерелами\~формування майна\~кооперативу є: вступні,\~членські та\~цільові внески\~його членів,\~паї та\~додаткові паї; майно,\~добровільно передане\~кооперативу його\~членами; кошти,\~що надходять\~від провадження\~господарської діяльності; кошти,\~що надходять\~від створених\~кооперативом підприємств,\~установ,\~організацій; грошові\~та майнові\~пожертвування,\~благодійні внески,\~гранти,\~безоплатна технічна\~допомога юридичних\~і фізичних\~осіб,\~у тому\~числі іноземних; інші\~надходження,\~не заборонені\~законодавством. Кооператив\~є власником\~будівель,\~споруд,\~грошових та\~майнових внесків\~його членів,\~виготовленої продукції,\~доходів,\~одержаних від\~її реалізації\~та провадження\~іншої передбаченої\~статутом діяльності,\~а також\~іншого майна,\~придбаного на\~підставах,\~не заборонених\~законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Первинною ланкою\~споживчої кооперації\~є споживче\~товариство \~самостійна,\~демократична організація\~громадян,\~які на\~основі добровільності\~членства і\~взаємодопомоги за\~місцем проживання\~або роботи\~об`єднуються\~для спільного\~господарювання з\~метою поліпшення\~свого економічного\~і соціального\~стану. Основним\~документом,\~що регулює\~діяльність споживчого\~товариства,\~є статут.\~У ньому\~визначаються порядок\~вступу до\~товариства і\~виходу з\~нього,\~права та\~обов`язки\~членів товариства,\~його органи\~управління,\~контролю та\~їх компетенція,\~порядок утворення\~майна товариства\~і розподілу\~прибутку,\~умови реорганізації\~і ліквідації\~товариства та\~інші положення,\~що не\~суперечать законодавчим\~актам України. Споживче товариство вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації (стаття 5 Закону України «Про споживчу кооперацію»). Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про споживчу кооперацію», член споживчого товариства має право брати участь у діяльності споживчого товариства, обирати і бути обраним до його органів управління і контролю, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності товариства та усунення недоліків у роботі його органів і посадових осіб. Статтею 7\~Закону України\~«Про споживчу\~кооперацію» визначено,\~що вищим\~органом управління\~споживчого товариства\~є загальні\~збори його\~членів,\~які приймають\~статут,\~визначають розміри\~вступного і\~обов`язкового\~пайового внеску,\~обирають керівні\~та контрольні\~органи товариства,\~а також\~вирішують інші\~питання,\~пов`язані\~з його\~діяльністю. Кожний\~член користується\~на загальних\~зборах споживчого\~товариства правом\~одного голосу\~незалежно від\~розміру внесеного\~ним пайового\~внеску,\~і це\~право не\~може бути\~передано іншим\~особам. Для оперативного вирішення питань, що належать до компетенції загальних зборів споживчих товариств (крім питань прийняття статуту, ліквідації, реорганізації та виходу із спілки), можуть скликатися збори уповноважених. Реорганізація та ліквідація споживчого товариства провадиться за рішенням загальних зборів його членів або за рішенням суду, а в разі банкрутства за рішенням господарського суду. У разі ліквідації споживчого товариства його майно, що залишилося після сплати членам товариства пайових та інших внесків і дивідендів на них, розрахунків по оплаті праці, виконання зобов`язань перед бюджетом, банками та іншими кредиторами, розрахунків із спілкою, розподіляється між членами, що входили до складу споживчого товариства (стаття 18 Закону України «Про споживчу кооперацію»). Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник Споживчого товариства «Відновлення» зазначає про те, що три особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) 19.12.2013 провели збори, назвали вказані збори загальними зборами членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», прийняли на цих зборах рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства. Сторона позивача вважає, що три особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] неуповноважені були приймати рішення про ліквідацію Споживчого товариства «Відновлення» та, зокрема, передачу нерухомого майна (магазин) в [ADDRESS] (теперішня назва [ADDRESS] [PERSON] , оскільки вказані три особи не складають собою загальні збори споживчого товариства; фактично рішення про ліквідацію та про передачу майна було прийнято без рішення загальних зборів Споживчого товариства «Відновлення», тобто протиправно. Судом установлено, протоколом Загальних зборів членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення» від 19.12.2013 №3/2013 присутніми членами (засновниками) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було вирішено: затвердити Ліквідаційний баланс Споживчого товариства «Відновлення» та акт ліквідаційної комісії; ліквідувати Споживче товариство «Відновлення» як юридичну особу; передати у власність [PERSON] в зв`язку із ліквідацією товариства наступне майно: господарський магазин в цілому, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належало Споживчому товариству «Відновлення» згідно з свідоцтвом №7 про право власності від 21.03.2006 та складається з господарського магазину літ. «А» загальною площею 202,3 кв.м; передати у власність [PERSON] в зв`язку із ліквідацією товариства наступне майно: нежитлову будівлю в цілому, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належало Споживчому товариству «Відновлення» згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011 та складається з торгівельного комплексу літ. «А» загальною площею 401,8 кв.м, підвалу п/А, ганку, входу в підвал та входу в підвал; уповноважити голову ліквідаційної комісії Споживчого товариства «Відновлення» [PERSON] надати реєстраційну картку про ліквідацію споживчого товариства. Рішення загальних зборів є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин (постанова Верховного Суду від 02.04.2018 у справі № 904/9431/15). З протоколу Загальних зборів членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення» від 19.12.2013 №3/2013 убачається, що на загальних зборах були присутні лише [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Статуту СТ «Відновлення», затвердженого Загальними зборами засновників Споживчого товариства «Відновлення», протокол №1 від 05.02.2002, протокол №23 від 01.04.2010, зареєстрованого Вінницькою районною державною адміністрацією за №01050975Ю0010653 від 27.02.2002 (державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 13.04.2010, 04.09.2012, 24.03.2014), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є засновниками СТ «Відновлення». Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.3\~Статуту СТ «Відновлення», затвердженого Загальними зборами засновників Споживчого товариства «Відновлення», протокол №1 від 05.02.2002, протокол №23 від 01.04.2010 (державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 13.04.2010, 04.09.2012, 24.03.2014), управління споживчим товариством здійснюють загальні збори членів споживчого товариства та правління споживчого товариства. Вищим органом управління споживчого товариства є Загальні збори членів споживчого товариства, які при потребі проводяться у формі дільничних зборів пайовиків. Для оперативного вирішення питань, що належать до компетенції Загальних зборів членів споживчого товариства (крім питань прийняття Статуту, ліквідації, реорганізації та виходу із спілки) за рішенням Загальних зборів членів споживчого товариства можуть скликатися збори уповноважених. Згідно з підп. 18 п. 7.1 вищезазначеного Статуту, загальні збори членів споживчого товариства є вищим органом управління, які правомочні вирішувати питання ліквідації та реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення), входження його у спілку товариств або інші об`єднання і організації та виходу з них. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Загальноприйнято вважати, що преюдиційність це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники. Недотримання хоча б однієї умови робить неможливим для суду застосування преюдиції, що особливо важливо, коли у справі беруть участь нові сторони. Верховний Суд у постанові від 02.11.2022 (справа № 140/6115/21) зазначив про те, що преюдиційні обставини це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили; преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. На відміну від прецедентного характеру правових висновків (позицій) Верховного Суду, преюдиція зберігатися як при зміні законодавства, так і зміні судової практики. Преюдиціальність дає певний привілей стороні у справі не доказувати знову вже встановлені судом обставини (юридичні факти). Разом з тим, інша сторона повинна мати можливість заперечувати такі преюдиційні обставини (юридичні факти) з посиланням на належні та допустимі докази, а суд зобов`язаний навести мотиви відхилення або визнання цих заперечень. Суд, відхиляючи ці заперечення, повинен мотивувати, що існують встановлені іншим судом обставини (юридичні факти) преюдиційного характеру і вони, дійсно, не є «правовою оцінкою, наданою судом певній обставині (юридичному факту)». \~Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 (справа № 753/11000/14-ц), преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Так,\~рішенням Апеляційного\~суду Вінницької\~області від\~11.03.2014\~(справа\~№ 128/2199/13-ц),\~у якому\~досліджувалось питання\~про визнання\~недійсним рішення\~засновників СТ\~«Відновлення» [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~оформлене\~\~протоколом №23\~від 01.04.2010,\~про затвердження\~в новій\~редакції статуту\~\~Споживчого\~товариства «Відновлення»\~із змінами\~та доповненнями\~та Статуту\~Споживчого товариства\~«Відновлення»,\~викладеного в\~новій редакції\~та зареєстрованого\~державним реєстратором\~13.04.2010\~за №11491050005000653,\~установлено,\~що рішення\~про внесення\~змін до\~Статуту споживчого\~товариства прийнято\~не загальними\~зборами його\~членів,\~\~а\~загальними зборами\~засновників в\~кількості трьох\~чоловік [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] . Діями відповідача порушено право членів (пайовиків) реорганізованого Вороновицького споживчого товариства на участь у товаристві, управління товариством, права голосу на загальних зборах, на одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом. Також рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 (справа № 128/2199/13-ц) установлено, що в 2002-2003 роках відбулось реорганізація Вороновицького споживчого товариства та його злиття зі Споживчим товариством «Відновлення», в результаті чого все майно, кошти та основні засоби (магазини, склади, кошти) та пайовики (члени споживчого товариства) були передані від Вороновицького СТ до СТ «Відновлення». Таким чином, вказане судове рішення, яке 22.07.2015 ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишено без змін, суд вважає таким, що має преюдиційне значення для даної справи, оскільки обставини, на які посилаються сторони у даній справі, уже встановлені судовим рішенням Апеляційного суду Вінницької області у цивільній справі № 128/2199/13-ц; ці обставини містяться у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 (справа № 128/2199/13-ц); вказане судове рішення набрало законної сили, оскільки ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 залишено без змін; у даній справі беруть участь ті самі сторони, зокрема позивач СТ «Відновлення» та відповідач [PERSON] , стосовно яких встановлено обставини, що мають значення для даної справи. Сторона відповідача, заперечуючи задоволення позовних вимог позивача, неодноразово стверджувала, що крім трьох засновників СТ «Відновлення» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відомості про будь-яких інших учасників (засновників, пайовиків) СТ «Відновлення» відсутні. Однак рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 (справа № 128/2199/13-ц) установлено, що відповідно до Акта ревізії господарсько-фінансової діяльності СТ «Відновлення» смт Вороновиця Вінницької райспоживспілки за період з 01.04.2006 до 01.05.2008 по акту передачі від 03.01.2003 від Вороновицького ССТ були передані Споживчому товариству «Відновлення» активи, а саме: будівлі, обладнання, малоцінний інвентар, а також дебіторська заборгованість за товари, внутрісистемна заборгованість, а всього на суму 904947 грн 24 коп. і пасивів на вказану суму. Станом на 01.05.2008 пайовий капітал склав 434,1 тис. грн, який рахується за 1216 пайовиками сіл Вороновиця, Степанівна, Побережне, Комарів. Вказані пайові внески були прийняті від Вороновицького ССТ по розподільчому балансу. Також установлено, що саме прийняттям відповідного рішення трьома особами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме: рішення, оформленого протоколом №23 від 01.04.2010 про затвердження в новій редакції статуту Споживчого товариства «Відновлення» із змінами і доповненнями, яке рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2014 (справа № 128/2199/13-ц) було визнано недійсним, які і самі внесені зміни та доповнення до статуту Споживчого товариства «Відновлення», викладеного в новій редакції та зареєстрованого державним реєстратором 13.04.2010, фактично виключено зі складу товариства\~\~його членів (пайовиків) членів Вороновицького споживчого товариства. Зазначено, що джерелами формування статутного фонду СТ «Відновлення» є не що інше, як майно Вороновицького споживчого товариства. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не доведено, що на час прийняття рішення про ліквідацію Споживчого товариства «Відновлення» та передачу у власність [PERSON] нежитлової будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала Споживчому товариству «Відновлення», згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011, із Споживчого товариства «Відновлення» вибули інші його члени, крім засновників споживчого товариства. Виходячи з того, що засновники СТ «Відновлення» в кількості трьох чоловік [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не могли прийматися рішення, які входять до компетенції загальних зборів членів СТ «Відновлення», зокрема рішення про ліквідацію СТ «Відновлення», члени СТ «Відновлення» участь у зборах взагалі не приймали, що порушило їхні права на участь у товаристві, управління товариством, права голосу на загальних зборах та на одержання паю у разі виходу з кооперативу, тому таке рішення суперечить Закону. Варто також зазначити, що рішення про передачу у власність [PERSON] нежитлової будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала Споживчому товариству «Відновлення», згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011, приймалося саме у зв`язку із ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення», однак на даний час Споживче товариство «Відновлення» не ліквідоване та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] під час судових дебатів, крім іншого, посилався на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29.10.2013 № 128/1700/13-ц, яким нібито установлено, що факт злиття Вороновицького споживчого товариства зі Споживчим товариством «Відновлення» не підтверджено, та на рішення 128/2199/13-ц від 07.02.2014, де вказано, що [PERSON] та пайовики взагалі ніякого відношення до СТ «Відновлення» не мають, оскільки ніколи не були пайовиками СТ «Відновлення». Однак вказані рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29.10.2013 та від 07.02.2014 рішеннями Апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2013 та від 11.03.2014 були скасовані з ухваленнм нових рішень. Відповідач у відзиві на позовну заяву також зазначає про те, що у 2003 році внаслідок реорганізації шляхом злиття СТ «Відновлення» та Вороновицького споживчого товариства відбулась передача активів та пасивів по майну і майнових правах в порядку правонаступництва, але будь-яких дій щодо державної реєстрації права власності позивачем проведено не було. Як наслідок, прав на нерухоме майно, що є предметом спору, у позивача не виникло. Отже, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач зареєстрував за собою право власності на нерухомість 30.12.2013 на законних підставах. Позивач не здобув статусу власника майна, тому позовні вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння не підлягають задоволенню. Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вказані твердження спростовуються матеріалами справи. Так, з реєстраційної справи №260366805206 убачається, що на підставі рішення державного реєстратора від 30.12.2013 №9693949 було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (а.р.с. 24), якому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.12.2013 № [NUMBER] (а.р.с. 25). Згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011, виданого виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що міститься в матеріалах реєстраційної справи №260366805206, нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] , площею 401,8 кв.м на праві приватної власності належала Споживчому товариству «Відновлення» (а.р.с. 6). Таким чином, до моменту реєстрації права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , вказане майно перебувало у власності Споживчого товариства «Відновлення», що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011, яка міститься в матеріалах реєстраційної справи №260366805206. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння. Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, від волевиявлення власника щодо вибуття майна, від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем, а також від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Такі висновки Велика Палата Верховного Суду зробила в постанові від 02.11.2021 (справа № 925/1351/19). Розглядаючи спори щодо витребування майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені статями 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем, суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень (постанова Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 128/2526/16-ц). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Також слід відзначити, що у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Рішення суду про витребування майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 362/2707/19). Таким чином, судом установлено, що рішення про передачу нерухомого майна (магазину) в [ADDRESS] (теперішня назва [ADDRESS] [PERSON] було прийняте загальними зборами засновників СТ «Відновлення» в кількості трьох чоловік [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не можуть приймати рішення, що входять до компетенції загальних зборів членів СТ «Відновлення», зокрема рішення про ліквідацію СТ «Відновлення»; члени СТ «Відновлення» участь у зборах взагалі не приймали, що порушує їхні права. Рішення про передачу у власність [PERSON] нежитлової будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належало Споживчому товариству «Відновлення», згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.06.2011, приймалося саме у зв`язку із ліквідацією Споживчого товариства «Відновлення», однак на даний час Споживче товариство «Відновлення» не ліквідоване та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується матеріалами справи. Отже, суд вважає, що витребування нежитлового приміщення (магазину), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , є ефективним способом захисту порушених прав позивача, тому позовна заява Споживчого товариства «Відновлення» підлягає задоволенню. Щодо клопотання сторони відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності суд зазначає таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Наявність встановлених законом строків позовної давності забезпечує юридичну визначеність у розгляді спірних правовідносин сторін та прийнятті законних судових рішень. Водночас, судом застосовується позовна давність лише після встановлення факту порушення права позивача, і у разі, якщо наявні підстави для задоволення позову, наступним є встановлення факту дотримання позивачем при поданні позову строків позовної давності. Тобто, якщо не встановлено факту порушення права, суд має підстави для відмовив позові. У разі встановлення судом дійсного факту порушення права за наявності спливу строку позовної давності та за умови заявлення про це іншою стороною, суд відмовляє у позові на підставі спливу позовної давності, яка є самостійною для прийняття відповідного рішення. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною першою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості захистити своє право в примусовому порядку через суд. Враховуючи викладене та застосовуючи статтю 261 ЦК України, початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зазначаючи про закінчення строку позовної давності, сторона відповідача вказує, що відомості про реєстрацію права власності на нерухомість з Реєстру речових прав на нерухоме майно позивач міг довідатися, починаючи з 30.12.2013, у будь-який момент. Отже, з моменту переходу права власності до відповідача до пред`явлення позовної заяви позивачем минуло більше трьох років; позовна заява підписана 28.07.2017; строк звернення до суду позивачем за захистом своїх порушених прав та інтересів сплив 30.12.2016. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. При цьому законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в даному випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив. Судом установлено, що при скликанні загальних зборів засновників, на яких вирішувалися питання ліквідації споживчого товариства та передачі майна, інші члени Споживчого товариства «Відновлення», крім трьох осіб (засновників) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про проведення зборів чи про прийняті рішення не повідомлялися, що підтверджується матеріалами справи, а також виходить із пояснень відповідача, який взагалі заперечує факт існування будь-яких інших членів СТ «Відновлення». При цьому суд звертає увагу на те, що чинним законодавством до обов`язків члена товариства не віднесено зобов`язань щодо періодичного ознайомлення з даними установчих документів товариства або з Реєстром речових прав на нерухоме майно, а його обізнаність про рішення, які приймаються вищим органом управління товариства, фактично поставлена в залежність від виконання товариством визначеного законодавством порядку скликання та проведення загальних зборів членів товариства. Позивач зазначає, що про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна голові правління СТ «Відновлення» стало відомо 05.08.2014, коли [PERSON] , як голова правління та пайовик Споживчого товариства «Відновлення», разом з головою правління Вінницької райспоживспілки та юрисконсультом Вінницької облспоживспілки зустрічалась зі слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області Потребчуком О.І., який в ході спілкування повідомив, що три особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) 19.12.2013 провели збори, назвали вказані збори загальними зборами членів (засновників) Споживчого товариства «Відновлення», прийняли на цих зборах рішення про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна між членами споживчого товариства. Будь-яких доказів чи належного обґрунтування факту обізнаності позивача про ліквідацію споживчого товариства та розподіл майна раніше, ніж про час, про який вказує позивач у позові, відповідачем не надано. Оскільки позивач дізнався про порушення свого права 05.08.2014, звернувся до суду з даним позовом 31.07.2017, тобто в межах строку позовної давності, тому у суду відсутні підстави для застосування положення статті 267 ЦК України, якою передбачені наслідки спливу позовної давності. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги Споживчого товариства «Відновлення» підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати на сплату судового збору в загальній сумі 3136,00 грн, з яких 2336,00 грн сума сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви (квитанція №1ВDN55023 від 28.07.2017), 800,00 грн сума сплаченого судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову (квитанція №0.0.895401315.2 від 17.11.2017).

Outcome: approved