Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 04.02.2008, посвідченого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованого за № 354, все своє майно [PERSON] заповіла в рівних частках позивачу та його рідному брату відповідачу [PERSON] . У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки крім нього згідно заповіту є ще один спадкоємець, який із заявою про прийняття спадщини не звертався. На думку позивача, відповідач [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті матері, так як протягом встановленого законом строку не подав заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, як на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах [PERSON] наполягав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав.\~\~\~Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.\~280,281 ЦПК України\~підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2018. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.1960 підтверджується, що матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Належність вищевказаного спадкового нерухомого майна [PERSON] підтверджується технічним паспортом на будинок та будинковою книгою. Відповідно до заповіту від 04.02.2008, посвідченого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Л.О., зареєстрованого за № 354, все своє майно [PERSON] заповіла в рівних частках позивачу та його рідному брату відповідачу [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З метою оформлення своїх спадкових прав на нерухоме майно позивач звернувся до Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що за заповітом спадкоємцем частина майна є також [PERSON] , про що нотаріусом Терещенко Л.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 387/02-31 від 08.08.2023. Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, у передбачений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся, тому в силу ч.1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. Інших першочергових спадкоємців до даного майна судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів, лише оцінка наявних у справі доказів. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. За таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних їм норм цивільного законодавства, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов є обґрунтованим та є підстави для його задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved