Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

11 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , у якому просив змінити спосіб стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Свій позов обґрунтовує тим, що згідно судового наказу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.09.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, що сплачує відповідач, є недостатньою, дитина потребує більше коштів для розвитку та виховання. Розпорядженням в.о. голови суду № 87 від 25.09.2023, передано справу № 743/1221/23 на розгляд Чернігівському районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді від 09 жовтня 2023 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є : [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.10.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14). Судовим наказом Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.09.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). 23 червня 2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по судовому наказу № 2-н-78/2010 від 03.09.2010, станом на червень 2023 року, заборгованість [PERSON] складає 4416,34 (а.с. 10-11). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму. За таких обставин, враховуючи підстави позову та докази, надані на його обгрунтування, положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину), положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу, враховуючи, що відзиву на позов відповідачем не надано, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved