Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстици, про визнання батьківста, в якій просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] . Також, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить зобов`язати Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстици внести зміни до актового запису №187 від 28.05.1982 про народження дитини ( [PERSON] ), складеного Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він народився [INFO] , що підтверджується актовим записом №187, вчиненим 28.05.1982 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. В відомостях про народження зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , при цьому відомості про батька внесені в порядку ч.1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище матері) 05.03.1973 уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області. Під час шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Потім народився позивач [PERSON] разом з сестрою [PERSON] . Позивачу достовірно відомо, що його біологічним батьком є відповідач по справі - [PERSON] . Позивач зазначає, що його мати розповідала йому, що причиною розлучення із батьком [PERSON] було спільне бажання батьків отримати квартиру у м. Харкові, так як одинока матір [PERSON] мала набагато більше шансів одержати її. Насправді вони залишалися проживати однією сім`єю, спільно виховували своїх дітей. Позивач стверджує, як себе пам`ятає, що у нього завжди була повна сім`я, іншого батька, окрім як [PERSON] , у нього ніколи не було, та взагалі довгий час не знав, що батьки були разлучені. Жодних підстав не вважати [PERSON] своїм батьком у позивача не було і не має. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Саме з цих підстав на сьогодні внести зміни до актового запису про народження позивача за спільною заявою батька та матері дитини неможливо, тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 17.03.2023 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.09.2023 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) на належну, а саме, Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстици. Ухвалою суду від 13.04.2023 для встановлення батьківства призначена молекулярно - генетична експертиза, провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 12.07.2023 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 16.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд справи. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Чудовський Д. О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, додатково прохав про проведення судових засідань без його участі. Третя особа, Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстици, свого представника у судове засідання не направила. Заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність причин неявки представника від третьої особи не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.1982 та відомостями про актовий запис №187, здійснений у книзі реєстрації актів про народження Жовтневим відділом РАГС 28.05.1982.. Відповідно до копії свідоцтва матір`ю позивача зазначена - [PERSON] , батьком зазначений - [PERSON] . З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 23.12.2022, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відомості про батька в актовому записі №187 від 28.05.1982 були внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Також, в матеріалах справи міститься копія Витягу з Державного реєстру актів цівільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.02.2023 за №00038324443, з якої вбачається, що мати позивача, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області здійснений відповідний актовий запис №5 від 05.03.1973. Під час шлюбу у відповідача [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що Жовтневим РАГС м. Харкова здійснено відповідний актовий запис №632 від 25.12.1975, після розірвання шлюбу прізвище матері позивача залишилось як " [PERSON] ". Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] народився, коли відповідач [PERSON] та мати позивача [PERSON] у шлюбі офіційно не перебували. Мати позивача, [PERSON] , [INFO] померла, про що в книзі реєстрації смертей 24 березня 2011 року зроблено відповідний актовий запис №4159, вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Для доведення належним чином обставин спорідненості між позивачем та відповідачем представником позивача було заявлено клопотання про виклик свідків, яке суд задовольнив. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він є найстаршим сином відповідача та рідним братом позивача. Зазначив, що все життя мешкав разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] та іншими дітьми однією родиною. У 1982 році народився [PERSON] разом із сестрою, коли родина проживала у с.м.т. Коротич Харківської області. У 1984 році родина отримала квартиру у м. Харкові, де батьки разом з чотирма дітьми продовжили проживати разом та вести спільне господарство. Свідок зазначив, що про розірвання шлюбу між батьками він дізнався лише на початку 90-х років випадково. [PERSON] знає відповідача як свого рідного батька, який завжди опікувався дітьми, в тому числі і позивачем. [PERSON] достеменно є сином [PERSON] , відповідача по справі. У судовому засіданні свідок [PERSON] впізнав на світлинах усіх членів своєї родини, зокрема, сторін по справі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він також є рідним братом позивача. Підтвердив, що все життя мешкав разом з ним та іншими дітьми і батьками [PERSON] та [PERSON] однією родиною. Батьки ніколи не розлучалися. Про офіційне розірвання шлюбу між ними він дізнався в 1992 році, коли мати пояснила, що ця міра була вимушеною задля скорішого отримання житла для їхньої багатодітної родини у місті Харкові. Свідок [PERSON] знає відповідача як рідного батька та достеменно знає, що позивач [PERSON] є рідним сином відповідача. У судовому засіданні свідок [PERSON] впізнав на світлинах усіх членів своєї родини, зокрема, сторін по справі. Крім того, судом досліджена копія свідоцтва про право власності на житло від 24.07.1998 року, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже, показання свідків узгоджуються із встановленими судом обставинами щодо отримання [PERSON] квартири у місті Харкові для проживання членів її сім`ї, серед яких є позивач. Встановлено, що на час пред`явлення позову відповідач [PERSON] проживає у зазначеній вище квартирі та догляд за ним здійснює [PERSON] , що підтверджується копією акту встановлення факту здійснення догляду від 28.12.2022. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 125 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Європейським судом з прав людини констатовано, що на сьогодні ДНК-тест є единим науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v/ RUSSIA, No3451/05, ЄСПЛ від 07.05.2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-4 (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об?єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Судом з метою з`ясування чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] була призначена молекулярно - генетична експертиза, за результатами проведення якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,99992 % (висновок експерта від 27.06.2023 за №СЕ-19/121-23/10024-БД). У відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначив, що дійсно є батьком позивача, а підстава неподання спільної заяви батьків під час народження позивача була викликана необхідністю пришвидчити отримання [PERSON] квартири як матір`ю, яка самостійно виховує двох неповнолітніх дітей. Проте, весь час вони проживали однією родиною та разом виховували дітей. Смерть [PERSON] унеможливлює визначення походження позивача за заявою обох батьків, що передбачено ст.126 СК України. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, які доведені належними та допустимими доказами, пояснень сторін та показань свідків, суд вважає, що позивачем вірно обраний спосіб захисту свого права, дані, на яких грунтуються позовні вимоги, всебічно перевірені судом, тому позов [PERSON] про визнання батьківства є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи встановлені судом обставини та на підставі досліджених доказів, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису № 187 про народження дитини, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації атків цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зазначивши батьком [PERSON] .

Outcome: approved