Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

До суду з позовом звернувся представник позивачки - [PERSON] , просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьком дитини: [PERSON] , [INFO] ; -внести зміни до актового запису № 1583 від 02 серпня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, шляхом зазначення у графі «батько» - [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; -стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що позивачка та відповідач проживали певний час в орендованій квартирі в м. Чернігові, і саме в цей період позивачка завагітніла, потім вони розійшлись, та відповідач виїхав на постійне місце проживання в Миколаївську область. Певний час відповідач був на зв`язку, та час від часу надавав матеріальну підтримку позивачці. [INFO] у [PERSON] , народилася дитина, [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , являється біологічним батьком дитини, проте відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені відділом реєстрації актів цивільного стану відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. Позивачка мала на меті оформити допомогу від держави як одинока мати, оскільки не перебувала в офіційному шлюбі, з відповідачем. Відповідач не визнає батьківство відносно дитини та не надає матеріальної допомоги дитині. Позивачка та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просив їх задовольнити. Позивачка пояснила, що вона з серпня 2017 року по листопад 2017 року проживала разом з [PERSON] разом, винаймали кімнату в квартирі. Позивачка дізналась про вагітність та повідомила відповідачу. Згодом відповідач запропонував поїхати позивачці жити до його батьків. Позивачка разом з відповідачем поїхала до [ADDRESS] , де проживали батьки відповідача та його брат. Жили всі разом в приватному будинку, але після неприємного випадку позивачка сама повернулася до м. Чернігова. Після народження доньки позивачка повідомила відповідача та його матір про народження дитини, відповідач перерахував на рахунок позивачки 1 000 грн. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи у справі не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши доводи сторони позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Свідок [PERSON] показала, що сторони проживали разом в орендованій кімнаті в матері свідка. [PERSON] та [PERSON] прожили разом, як сім`я протягом 2017 року. Свідок часто навідувала матір та має дружні відносини з позивачкою, допомагала [PERSON] шукати роботу. [PERSON] народилася [INFO] , мати - [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , відомості про батька записані згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження, а.с.11 - копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України). [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] з 13.08.2018 року (а.с. 12 - копія довідки про реєстрацію місця проживання). Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с. 148) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.08.2023 року, прізвище позивачки після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій ст. 128 Сімейного кодексу України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша ст. 135 Сімейного кодексу України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 109 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено. Судом встановлено, що державну реєстрацію народження [PERSON] проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial