Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чугуївського відділу ДВС про зняття арешту з нерухомого майна, номер запису обтяження 458104 накладеного постановою про арешт майна боржника ВП 36901443 від 11.03.2013 та номер обтяження 6674211 накладеного постановою про арешт майна боржника номер 44358095 від 13.08.2014. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить частина квартири за адресою: [ADDRESS] , а також у 2023 році вона прийняла спадщину у вигляді частини земельної ділянки та частини житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Вона має намір продати належне їй майно, однак звернувшись до нотаріуса їй було повідомлено, що на квартиру було накладено арешт. Звернувшись до виконавчої служби, їй повідомили, що наявні два виконавчих провадження, матеріали яких знищені у 2019 році, тому позивач вимушена звернутися до суду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Чугуївського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Чугуївському районі\~Харківської області надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи АТ «Харківгаз» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи КП «Чугуївтепло» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд оцінив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, і вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі копії свідоцтва про право власності серії [NUMBER] [PERSON] належить частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] на підставі свідоцтва про право нас спадщину на праві спільної часткової власності належить частини земельної ділянки кадастровий номер 63120000000:18:001:0011 та частини житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , на яке 26.03.2013 зареєстровано інформацію про державну реєстрацію обтяжень згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 36901443 ВДВС Чугуївського МРУЮ в Харківській області. З відповіді Чугуївського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Чугуївському районі\~Харківської області вбачається, що згідно даних\~автоматизованої системи\~виконавчих проваджень\~на виконанні\~у відділі\~перебувало два\~виконавчих провадження: № 44358095 з примусового виконання судового наказу від 17.01.2013 №636/151/14-ц, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь КП «Чугуївтепло» заборгованості за оплату послуг з тепло забезпечення за період з 01.11.2012 р. по 01.01.2014 р. в розмірі 1351,16 гривень та судового збору у сумі 121,80 гривня. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, разом з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження необхідне накладення арешту на все майно боржника, номер запису про обтяження майна № 6674211 та № 36901443 з примусового виконання судового наказу від 21.01.2013 №636/68/1-ц виданого Чугуївським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Харківгаз» в особі Чугуївської філії заборгованість за оплату житлово комунальних послуг в розмірі 267,31 гривень та судового збору в сумі 107,30 гривень. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, разом з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження необхідне накладення арешту на все майно боржника, номер запису про обтяження майна № 458104. Матеріали виконавчих проваджень за 2016 рік знищені у 2019 році, в порядку передбаченому п. 1 розділу III Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженими наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5) у зв`язку із чим відсутні підстави для зняття (припинення) арешту нерухомого майна. На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Отже, накладений арешт на майно, заважає позивачу скористатися належним їй майном, що є порушенням її конституційних прав.

Outcome: approved