Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

14.07.2023 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує на те, що з 22.11.2007 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2012. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає з позивачем. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, не спілкується з дитиною взагалі, не вітає його зі святами. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі частини доходу. Заборгованість по аліментам на квітень 2023 року становить майже 200000 грн. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, притягувався до кримінальної відповідальності. У зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без її участі, надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2007 (а.с. 6). Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2012 року шлюб між подружжям був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінили прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу дитина залишились проживати з матір`ю, батько дитини мешкає окремо. Відповідно до виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2012 (справа № 2506/8352/2012) про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, з [PERSON] стягнуті на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2012 і до повноліття дитини (а.с. 9). Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 13.04.2023 № 19.21-39/32124, виданої Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розмір заборгованості по аліментам станом на 13.04.2023 складає 193 483 грн 49 коп. (а.с. 17). Вироками Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.07.2016 (по справі № 750/3435/16-к) та від 20.12.2019 (по справі № 750/8441/19) підтверджується притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності та застовування до нього покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. (а.с. 11, 12; 13-15). Як убачається з матеріалів справи позивач та син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Позивач проходить службу та займає посаду офіцера відділу технічного забезпечення Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, має стабільну заробітну плату (а.с. 18, 19). [PERSON] , [INFO] , навчається у 8-Г класі спеціалізованої шкоди № 14 імені українського професора Грушевського Серія Федоровича . Із наданої характеристики на учня школи вбачається, що його мати [PERSON] завжди бере участь в шкільному житті сина, підтримує зв`язок з класним керівником, піклується про хлопчика. Батько участі у житті дитини не бере, жодного разу не з`являвся на батьківські збори та не цікавився поведінкою та навчанням сина (а.с. 26). Висновком про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від 18 серпня 2023 року № 104-5782, складеного Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією підтверджується доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 76-78). Відповідач систематично не приймає участі у належному вихованні дитини, до батьківських обов`язків відносяться безвідповідально, не дбає про фізичний і моральний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до частини другої та п`ятої статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно з частиною першою статті 165 право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідач свідомо не займається вихованням свого неповнолітного сина. Мати жодним чином не перешкоджає та не перешкоджала батькові приймати участь у вихованні сина, спілкуватись з ним. Тривале ігнорування батьком сина, небажання батька спілкуватись з сином сформувало у останнього байдужість до батька. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved