Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Хохрун І.І., звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 11 червня 2015 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, про що 11 червня 2015 року зроблено відповідний актовий запис №69. Вказує, що від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON] , яка проживає з позивачкою. Наявність на утриманні позивачки малолітньої дитини підтверджується свідоцтвом про народження від 16 грудня 2015 року серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області. Зазначає, що згідно довідки №273 від 23 жовтня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає із матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Посилається, що спорів із відповідачем про місце проживання дитини немає. Позивачка посилається, що протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Їх спільне життя стало неможливим та нестерпним через різні характери та погляди. Вказує, що ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На думку позивачки, шлюб носить лише формальний характер, примирення між сторонами неможливе, сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні розлучення. Зазначає, що майнові спори відсутні. З урахуванням наведеного та з посиланням на ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову не надав. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивачка, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. 15 листопада 2023 року подала заяву, в якій просить судове засідання у справі №298/2012/23 про розірвання шлюбу призначене на 10 год. 00 хв. 24 листопада 2023 року провести без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Хохрун І.І. в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду 15 листопада 2023 року подав заяву, в якій просить судове засідання у справі 3298/2012/23 про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] до [PERSON] призначене на 10.00 год. 24 листопада 2023 року провести без його участі та участі його довірителя. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився. 14 листопада 2023 року на електронну адресу суд надіслав заяву про визнання позову про розірвання шлюбу. У заяві зазначає, що повністю визнає заявлені позивачкою вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення її позову. Просить розглядати дану справу за його відсутності. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 червня 2015 року, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, про що було складено відповідний актовий запис №69. Подружжя має дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 16 грудня 2015 року). Як зазначено позивачкою у поданому позові, та дані доводи не спростовані відповідачем, і підтверджуються відомостями довідки №273 від 23.10.2023 року, виданої Дубриницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, дочка сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо припинення шлюбних відносин, припинення ведення спільного господарства, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, а навпаки подали письмові заяви, в яких висловили позицію щодо розірвання шлюбу. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1073 гривні 60 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції від 24 жовтня 2023 року.

Outcome: approved