Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 12 серпня 1995 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Троїцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №40. Від шлюбу вони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення з позовом до суду є те, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем погіршились. Між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, вони втратили довіру один до одного, стали частими сварки, у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. Фактично родина розпалась. На даний час вони з відповідачем проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Вважає що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам. Наполягає на розірванні шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Конюшко Д.Б. не з`явились, адвокат Конюшко Д.Б. надав заяву, в якій прохав суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на Інтернет порталі «Судова влада України». Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 12 серпня 1995 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Троїцьким відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №40. Від шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення неможливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому що її подружні відносини з відповідачем припинилися й спільного господарства не ведуть вже тривалий час, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка по справі не має наміру зберігати шлюб, так як не підтримує шлюбні відносини з відповідачем. Приймаючи до уваги зазначене позивачкою по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved