Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ПП «Керуюча компанія КОІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання житлово - комунальних послуг, в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 6427, 57 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що на підставі договору № б/н від 01.06.2020 «Про відшкодування комунальних витрат» та договору «Про надання послуг» надає житлово-комунальні послуги з постачання електричної енергії, холодної води та водовідведення, природнього газу та технічного обслуговування мереж газопроводу приміщення, а також, управління житловим комплексом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (житловий комплекс « [INFO] »), власником відповідної квартири є [PERSON] , яка користується наданими послугами, але не оплачує їх, в результаті чого за період з 01.01.2022 по 30.06.2023 у неї утворилась заборгованість, яка станом на 13.07.2023 становить 6427,57 грн. Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги не погашена, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представляла. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПП «КК «КОІН» на підставі договору № б/н від 01.06.2020 «Про відшкодування комунальних витрат» та договору № б/н від 01.06.2020 «Про надання послуг» надає житлово-комунальні послуги з постачання електричної енергії, холодної води та водовідведення, природнього газу та технічного обслуговування мереж газопроводу приміщення, а також, управління житловим комплексом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (житловий комплекс « [INFO] »). [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 338943210 від 12.07.2023р. Згідно з бухгалтерською довідкою № 71 від 13.07.2023р. [PERSON] має заборгованість по оплаті комунальних послуг, за період з 01.01.2022р. по 30.06.2023р., яка станом на 13.07.2023р. становить 6427,57 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VІІІдо житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Частина 1статті 6 Закону № 2189-VІІІвстановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вищевказаного Закону № 2189-VІІІвизначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця надання є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2ст. 7 Закону № 2189-VІІІпередбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VІІІспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно зі ст. 12 Закону України № 2189-VІІІнадання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Статтею 322 Цивільного кодексу України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності на багатоквартирний будинок», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; тимчасова оплата за споживання житлово-комунальних послуг. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово- комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг розглядаються на основі договірних зобов`язань, проте відповідно до частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, отримувати тимчасово та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язання споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено уст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 2.2.1. Договору № б/н від 01.06.2020 р. «Про надання послуг», замовник (споживач) зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги, передбачені у п. 1.2. цього договору за ціною і строки, встановлені цим договором. Відповідно п. 3.2. Договору № б/н від 01.06.2020 р. «Про надання послуг» плата вноситься на рахунок виконавця (управителя) щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. За домовленістю між сторонами може бути нарахована передоплата. Отже, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач свої зобов`язання, не виконала, оплату за надані послуги не здійснила у передбачені вказаними договорами строки. Доказі іншого відповідачем не надано, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved