Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

11.08.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01 червня 2017 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Далі в позові зазначила, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. На теперішній час позивачем подано позов про розірвання шлюбу до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Як слідує далі з позову, з травня 2023 року відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, спільна з відповідачем дитина проживає разом з позивачкою. Вона постійно несе значні витрати на придбання продуктів харчування, засобів гігієни, одягу. Крім цього, відповідач наразі мобілізований, отримує доходи, але добровільно надавати їх для утримання дитини в обсязі необхідному для повноцінного утримання - не бажає. Розмір отриманого відповідачем доходу позивачу не відомий, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частині його доходу. Як зазначила в позові позивачка, відповідач непрацездатних членів сім`ї немає. Відомостей про те, що відповідач сплачує аліменти будь-яким іншим особам не встановлено. Прохає стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання спільної малолітньої дитини-сина [PERSON] , у розмірі1/4 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для даної вікової категорії, щомісячно, починаючи від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, вважає, що існують всі умови для розгляду даної справи за наявними в ній доказами та ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Лиманське Якимівський район Запорізької області, паспорт громадянина України № [NUMBER] виданий 04.08.2021 органом 2320, має зареєстроване місце проживання за адресою: с. Лиманське Якимівський район Запорізької область, фактично має зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] що підтверджується відповідною довідкою від 11.07.2022 року № 2304-5001858980 виданою УПСЗ по Вознесенівському району Запорізької міської ради, рнокпп [NUMBER] . Згідно довідки від 11.07.2022 року № 2304-5001859033 виданою УПСЗ по Вознесенівському району Запорізької міської ради [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: с. Лиманське Якимівський район Запорізької область, фактично має зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.06.2017 Виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , 01.06.2017 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 04. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Лиманське Якимівського району Запорізької області, місце реєстрації Виконавчий комітет Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.09.2017 року, актовий запис № 15. Відповідач [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] відзив на позов не надавав, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування зазначених в ньому обставин не пред`являв. Відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, як визначено ст. 182 СК України, останній не повідомив. Відповідно ч. 1ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими, але такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимог ст.12,13,81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів розміру заробітку (доходу) відповідача або такого його майнового стану, які дозволяли б йому сплачувати аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує, що аліменти стягуються у частці від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, якщо відповідач отримуватиме такий розмір заробітку (доходу), який обумовить сплату аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти у вказаному розмірі стягуватимуться з відповідача на підставі даного рішення суду без будь-яких додаткових умов. З огляду на зазначені вище норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем [PERSON] не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. З позовної заяви вбачається, що відповідач наразі проходить військову службу, але в добровільному порядку кошти на утримання малолітнього сина позивачу не надає. Суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позивач звернулася до суду із позовною заявою 11.08.2023. Таким чином, з огляду на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved