Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 26.05.2023 року відповідач звернулася до управління із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Спеціалістом при переведенні на пенсію за віком було з`ясовано про невірно встановлений вид пенсії, а саме, що відповідач вже отримує пенсію за віком з 21 квітня 2020 року, замість пенсії за вислугу років. Після встановлених обставин, пенсійну справу відповідача було доопрацьовано та приведено у відповідність, в результаті чого виникла переплата пенсії у розмірі 3464 грн. 35 коп. за період з 01.04.2022 р. по 31 травня 2023 року. З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів в сумі 3464 грн. 35 коп. Головним управлінням Пенсійного фонду України на адресу відповідача було направлено лист № 1500-0502-8/77778 від 16 червня 2023 року та повідомлено про надміру виплачені суми пенсійних виплат в розмірі 3464 грн.35 коп. Відповідачем у добровільному порядку надміру виплачену суму пенсійних виплат у розмірі 3464 грн. 35 коп. не повернуто. Посилаючись на положення частини 1 статті 1212 ЦК України та те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повертати вищезазначену переплату, позивач просив стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає повністю, адже відсутня її вина, в нарахуванні пенсії не того виду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (Любашівському об`єднаному управлінні ПФУ) та отримувала пенсію за вислугу років, а в подальшому здійснено перехід на пенсію за віком. З наданих до суду позивачем матеріалів вбачається, що у зв`язку із тим, відповідач отримувала пенсію за віком з 21 квітня 2020 року, замість пенсії за вислугу років, позивачем здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2022 р. по 31 травня 2023 року, в результаті чого виникла переплата пенсії у розмірі 3464 грн. 35 коп. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї,пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести наявність рахункової помилки або недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було. Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії. Позивач не надав доказів щодо факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 3464 грн. 35 коп., які є пенсійною виплатою, призначеною управлінням Пенсійного фонду України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлено факту наявності рахункової помилки. Рахункова помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. Однак, допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже вона допущена, у зв`язку із нарахуванням відповідачу пенсії за віком, замість пенсії за вислугу років. Матеріалами справи встановлено, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки, та за відсутності недобросовісності з боку набувача, у зв`язку із чим до даних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені кошти поверненню не підлягають. Отже, без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача, та наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії, а тому у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат, слід відмовити повністю. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed