Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У листопаді 2022 року\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"\~(надалі -АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 29.11.2010 року. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які відповідно до заяви отримані позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11200,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Позивач зазначив, що спадкоємці позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 07.07.2016 року по 07.01.2017 року. У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де адреса реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Позивачем 20.08.2020 року була направлена претензія кредитора до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори. 10.09.2020 року позивачем було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 08.04.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, відповідно до якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 29.11.2010 року становить 9186,75 грн., яка складається з такого: 9186,75 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 9186,75 грн. за кредитним договором №б/н від 29.11.2010 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 15.02.2023 року № 6/5-1679, станом на дату смерті [PERSON] [INFO] за адресою її реєстрації : [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії актового запису про смерть №1093 від 14 липня 2016 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~01.06.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла уточнена позовна заява , в якій позивач заявив позовні вимоги до спадкоємців [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, на їхньому задоволенні наполягала. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засіданні не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду, причин неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не подали, відзиву не подали, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280-282 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке: Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. З повідомлення Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори на претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», встановлено, що згідно алфавітної книги обліку спадкових справ відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після [PERSON] , яка померла [INFO] , коло спадкоємців невідомо. Також у цьому повідомленні АТ КБ «Приватбанк» роз`яснено, що для проведення перевірки заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину шляхом отримання інформації зі Спадкового реєстру необхідно сплатити плату за отримання інформації та заповнити відповідний запит . Позивачем суду не надано інформації зі Спадкового реєстру щодо проведеної перевірки заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» обмежився отриманою у повідомленні нотаріальної контори від 03.09.2020 року № 1384 інформацією про те, що коло спадкоємців після [PERSON] , яка померла [INFO] невідомо та отримати більш детальну (розширену) інформацію зі Спадкового реєстру, сплативши відповідну плату та заповнивши відповідний запит, не виявив бажання. Окрім того, матеріали справи містять відповідь Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 15.02.2023 року за вих. № 6\\5-1679, з якої встановлено, що за адресою [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] [INFO] було зареєстровано 8 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З Анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 29.11.2010 видно, що позичальник [PERSON] у додатковій інформації для отримання кредиту вказувала про те, що вона не володіє транспортними засобами, цінними паперами, житло власне, має чоловіка [PERSON] . Банк пред`явив позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до осіб, які були зареєстровані за адресою спадкодавця на день її смерті [INFO] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України №6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. За`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Отже, за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Днем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та підписала заяву б/н від 29.11.2010 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 1000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених умовами договору, в подальшому кредитний ліміт збільшувався. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника [PERSON] , заборгованість за кредитним договором б/н від 29.11.2010 року становить 9186,75 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9186,75 грн. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Позов Банком пред`явлено до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з посиланням на те, що останні прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, однак позивачем суду не надано відомостей щодо ступеня родинних зв`язків відповідачів та спадкодавця, чи є вони взагалі є спадкоємцями, а також щодо обсягу спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, його вартості, що унеможливлює правильно визначити коло спадкоємців, встановити обсяг спадкового майна та його вартість та визначити межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця. У відповідності до вимог ч. 1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, згідно із ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, сам факт реєстрації місця проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлої спадщину. З урахуванням наведеного вище, суд вважає необґрунтованими та недоведеними заявлені АТ КБ«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги, з огляду на те, що Банком не доведено той факт, що саме відповідачі по справі є спадкоємцями померлої [PERSON] та прийняли після неї спадщину, не встановлена маса спадкового майна, що залишилася після смерті [PERSON] , його вартість, не визначено повне коло спадкоємців. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed