Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , [INFO] , уродженкою с.Гонорівка Тульчинського (до зміни адміністративно-територіального поділу України - Піщанського) району Вінницької області, що зареєстрований 11 листопада 2022 року Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №101, та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь судові витрати понесені при сплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що що 11 листопада 2022 року між ним і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Братським відділом державної реєстрацїї актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис №101. Дітей від шлюбу не мають. Протягом того часу, що жили разом вони намагалися створити сім`ю, але все виявилося марно. Останнім часом між ним та дружиною виникали непорозуміння, сварки, через різні погляди на життя, інтереси, несумістність характерів. Всі ці обставини призвели до того, що вони припинили фактично шлюбні відносини та не проживаємо разом з березня 2023 року, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. При цьому спроби примирення не дали результату. Вважає, що за таких обставин подальше перебування в шлюбі недоцільне, збереження сім`ї неможливе, а тому звертається до суду з цим позовом. Відповідач не бажає подати спільну заяву про розлучення до органів ДРАЦС а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Зазначає, що спору щодо поділу майна подружжя між ними немає. Відповідно до ухвали суду від 20 жовтня 2023 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено в справі судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Козиревич О.С. в судове засідання 16 листопада 2023 року не з`явились, проте на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " [PERSON] " Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17 жовтня 2023 року Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.4). Доказів наявності в сторін неповнолітніх дітей суду не надано. Судом встановлено, та не було спростовано під час судового розгляду, що спільних дітей сторони не мають, тривалий час проживають окремо, сімейні відносини не підтримують. Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем та конфліктні ситуації з даних причин. Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви представника позивача до суду про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення відповідача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно квитанції № 6679-3765-5982-7798 від 19 жовтня 2023 року (а.с.6) та стягнути з відповідача на користь позивача 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved