Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 грудня 2022 року за № [NUMBER] . Померла була дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.1990 року № [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало померлій, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . З метою отримання належної частки спадкового майна, що належала його дружині на момент смерті, він звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О. Однак, нотаріусом було встановлено, що в наданому ним Свідоцтві про укладання шлюбу, виданому 14.11.1990 року, серії [NUMBER] , прізвище його дружини після одруження повинно було змінитися з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак, померла [PERSON] після укладання шлюбу прізвище не змінила і не отримала паспорт на прізвище « [PERSON] ». Весь цей час його дружина жила з прізвищем « [PERSON] », на це прізвище отримала паспорт громадянки України й після здобуття незалежності України та заміни паспортів СРСР. Враховуючи вищевикладене, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О. було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2023 року, якою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано у судовому порядку встановити родинні відносини з померлою [PERSON] . Для з`ясування обставин, він через свого адвоката звернувся до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропет\-ровської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з проханням підтвердити факт реєстрації шлюбу з померлою та народження спільної дитини. Листом № 1232/31.16-31 від 25.08.2023 року йому була надана відповідь, згідно якої підтверджено факт реєстрації відділом ДРАЦ по м.Нікополю 14.11.1990 року за актовим записом № 1380 шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Актового запису про розірвання даного шлюбу не зареєстровано. Також підтверджено, що у шлюбі була народжена дитина [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження відбулася на підставі актового запису про встановлення батьківства № 25 від 21.08.1991 року, де батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . У даному листі також зазначено, що [PERSON] , скоріше за все, не змінила паспорт на прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу і продовжувала жити з паспортом на прізвище [PERSON] , тому актовий запис про смерть і складено на [PERSON] , згідно її паспорта. Таким чином, вказана розбіжність у прізвищі його дружини у свідоцтві про смерть та свідоцтві про укладання шлюбу не дають можливості оформити йому свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини. Факт того, що померла [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] були чоловіком та дружиною, мешкали разом, вели спільне господарство, тобто, були однією сім`єю підтверджується наступним: - копією паспорту [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Нікопольським МВ УМВС України, в якому наявна відмітка про укладання шлюбу 14.11.1990 року з [PERSON] ; - свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 14.11.1990 року, № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] ; - копією домової книги, з якої вбачається, що померла [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] проживали разом у будинку [ADDRESS] з середини 1990 року до дня смерті [PERSON] , а [PERSON] проживає та зареєстрований й досі; - листом № 1232/31.16-31 від 25.08.2023 року Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропет\-ровської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); - копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.1991 року; - копіями документів на поховання [PERSON] , виписаних на ім`я [PERSON] ; - довідкою до акту МСЕК, серії 12ААА № 640415, виданої на ім`я [PERSON] ; - карткою платника податків, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] ; - копією пенсійного посвідчення, серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] ; - копією паспорту для виїзду за кордон № [NUMBER] ; - копією водійського посвідчення [NUMBER] та талону [NUMBER] , виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] ; - копією медичної довідки, виданої ім`я [PERSON] , [INFO] ; - копією договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , посвідченого 06.04.1990 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори; - довідкою квартального комітету № 11 від 17.08.2023 року; - фотоматеріалами, які засвідчують тривале спільне життя [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене та те, що він не має можливості іншим чином документально підтвердити факт наявності родинних відносин між ним і померлою [PERSON] , не може й отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до частини 1\~ статті 293 ЦПК України,\~окреме провадження\~-\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Суд\~розглядає у\~порядку окремого\~провадження,\~зокрема,\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення. В\~порядку окремого\~провадження розглядаються\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо,\~згідно із\~законом,\~такі факти\~породжують юридичні\~наслідки,\~тобто,\~від них\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян.\~Встановлення факту\~не пов`язується\~із наступним\~вирішенням спору\~про право. Таким\~чином,\~юридичні факти\~можуть бути\~встановлені лише\~для захисту,\~виникнення,\~зміни або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав самого\~заявника. Частиною 1\~статті 315 ЦПК України\~передбачено перелік категорій справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом. Зокрема, згідно п.1 частини 1\~статті 315 ЦПК України,\~суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту родинних\~відносин між\~фізичними особами. Відповідно\~до п.2\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~№ 57\~від 30\~травня 2008\~року,\~справи про\~спадкування розглядаються\~судами за\~правилами позовного\~провадження,\~якщо особа\~звертається до\~суду з\~вимогою про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~які можуть\~вплинути на\~спадкові права\~й обов`язки\~інших осіб\~та (або)\~за наявності\~інших спадкоємців\~і спору\~між ними. Відповідно до п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~у тому\~разі,\~коли буде\~виявлено,\~що встановлення\~підвідомчого судові\~факту пов`язане\~з вирішенням\~спору про\~право,\~суд відмовляє\~в прийнятті\~заяви до\~розгляду в\~окремому провадженні,\~а якщо\~це буде\~виявлено під\~час розгляду\~справи,\~-\~залишає заяву\~без розгляду\~і роз`яснює\~заінтересованим особам,\~що вони\~мають право\~подати позов\~на загальних\~підставах.\~Отже,\~спір про\~право має\~місце там\~і тоді,\~коли інша\~заінтересована особа\~претендує на\~спадкове майно\~поряд із\~заявником (є\~інший спадкоємець),\~а також\~якщо розгляд\~цього питання\~пов`язане\~з вирішенням\~спору про\~право. Він звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О., яким було надано Постанову, якою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про спадкування майна після смерті дружини, а також зазначено, що інших спадкоємців не має. Тобто, вбачається, що відсутні інші особи, які претендують на спадкове майно. Інших перепон, крім встановлення факту родинних відносин, для отримання свідоцтва про спадкування за законом в позасудовому порядку не існує, нотаріусом у відмові про вчинення нотаріальної дії не зазначено інших підстав, які заважають йому видати свідоцтво про спадкування як спадкоємцю, а, відтак, у даній справі відсутній будь-який спір, у тому числі, спір про право. В судове засідання заявник не прибув, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи у свою та свого довірителя відсутність, заяву підтримав та просив суд її задовольнити (а.с.88-89). Заінтересована особа в судове засідання також не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення вимог не заперечував (а.с.61). Представник третьої особи теж не прибула в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність (а.с.59). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Згідно до положень ст.106 Житлового кодексу Української РСР, неповнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Відповідно до ст.64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім"ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,[INFO] померла дружина позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 грудня 2022 року за № [NUMBER] (а.с.6, 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало померлій, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.. Позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О. Однак, нотаріусом було встановлено, що в наданому позивачем свідоцтві про укладення шлюбу, виданому 14.11.1990 року, серії [NUMBER] , прізвище його дружини після одруження повинно було змінитися з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). Однак, померла [PERSON] після укладання шлюбу прізвище не змінила і не отримала паспорт на прізвище « [PERSON] ». Весь цей час вона жила з прізвищем « [PERSON] », на це прізвище отримала паспорт громадянки України й після здобуття незалежності України та заміни паспортів СРСР. Тому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О. було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2023 року. В зв`язку з цим позивач звернувся до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропет\-ровської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з проханням підтвердити факт реєстрації шлюбу з померлою та народження спільної дитини. Листом № 1232/31.16-31 від 25.08.2023 року було підтверджено факт реєстрації відділом ДРАЦ по м.Нікополю 14.11.1990 року за актовим записом № 1380 шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Актового запису про розірвання даного шлюбу не зареєстровано. Також підтверджено, що у шлюбі була народжена дитина [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження відбулася на підставі актового запису про встановлення батьківства № 25 від 21.08.1991 року, де батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . У даному листі також зазначено, що [PERSON] , скоріше за все, не змінила паспорт на прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу і продовжувала жити з паспортом на прізвище [PERSON] , тому актовий запис про смерть і складено на [PERSON] , згідно її паспорта (а.с.10). Факт того, що померла [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] були чоловіком та дружиною, мешкали разом, вели спільне господарство, тобто, були однією сім`єю підтверджується наступними документами: - копією паспорту [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Нікопольським МВ УМВС України, в якому наявна відмітка про укладання шлюбу 14.11.1990 року з [PERSON] (а.с.37-38); - свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 14.11.1990 року, № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] (а.с.6); - копією домової книги, з якої вбачається, що померла [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] проживали разом у будинку [ADDRESS] з середини 1990 року до дня смерті [PERSON] , а [PERSON] проживає та зареєстрований й досі (а.с.12-15); - листом № 1232/31.16-31 від 25.08.2023 року Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропет\-ровської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.10); - копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.1991 року 11); - копіями документів на поховання [PERSON] , виписаних на ім`я [PERSON] (а.с.16-19); - довідкою до акту МСЕК, серії 12ААА № 640415, виданої на ім`я [PERSON] (а.с.20-21); - карткою платника податків, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.39); - копією пенсійного посвідчення, серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.22); - копією паспорту для виїзду за кордон № [NUMBER] (а.с.23); - копією водійського посвідчення [NUMBER] та талону [NUMBER] , виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25); - копією договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , посвідченого 06.04.1990 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори (а.с.26-29); - довідкою квартального комітету № 11 від 17.08.2023 року (а.с.30); - фотоматеріалами, які засвідчують тривале спільне життя [PERSON] та [PERSON] (а.с.31-33). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно частини 1\~ статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, згідно із законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Частиною 1\~статті 315 ЦПК України\~передбачено перелік категорій справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом. Зокрема, згідно п.1 частини 1\~статті 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 57 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Отже, спір про право має місце там і тоді, коли інша заінтересована особа претендує на спадкове майно поряд із заявником (є інший спадкоємець), а також якщо розгляд цього питання пов`язане з вирішенням спору про право. Як встановлено судом, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О., яким було надано Постанову, якою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про спадкування майна після смерті дружини, а також зазначено, що інших спадкоємців немає. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні, а тому є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved