Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Білоусов В.І. звернувся у суд з позовом до відповідачів, у якому просить визнати виконавчий напис №813, вчинений 22.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на користь АТ «Перший Український міжнародний Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №GP-5857251 від 14.01.2014 року, яка складає 23803,91 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивують тим, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом у порушення вимог чинного законодавства та порядку вчинення нотаріальних дій. Стверджують, що відповідач АТ «ПУМБ» який є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал» не надсилав їй (позивачу) жодних вимог чи повідомлень, при цьому вважає, що сума заборгованості не є безспірною. За таких обставин просить позов задовольнити та вирішити питання судових. Ухвалою від 23.10.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 22.11.2023 року на 10.00 год., без виклику сторін. Представник відповідача АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. подала клопотання про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України та просить задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з АТ «ПУМБ» 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, що викладені у позовній заяві та врахувавши що відповідачем визнано позовні вимоги, суд дійшов такого висновку. 22.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №813 , про стягнення з [PERSON] , [INFO] заборгованість за кредитним договором №GP-5857251\~від 14.01.2014\~року , укладеним нею із АТ «Банк РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ» на користь АТ «ПУМБ» грошові кошти в розмірі 23803 грн. 91 коп. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту -12869,65 грн., ; прострочена заборгованість за комісією -8195,98 грн., ; прострочена заборгованість за процентами -2738,38 грн.. Вказаний факт підтверджено копією виконавчого напису. (а.с.17) 21.12.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №57961335, з примусового виконання виконавчого напису №813, вчиненого 22.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.. (а.с.15-16) За загальним правилом ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат») При цьому, відповідачем-1 не надано суду доказів подання нотаріусу нотаріально посвідченого кредитного договору, документів, які б підтверджували реальну заборгованість та належних доказів надіслання (отримання) кредитором на адресу боржника письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Нотаріус не переконався у відсутності спору щодо заборгованості по кредитному договору та збігу строку позовної давності. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» \~передбачено,що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999року №1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам,за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано не законною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.02.2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та позивачкою договір позики, який був наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає, що немає необхідності давати оцінку іншим доводам позивача. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем АТ «ПУМБ», було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання, а також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором укладеним між позивачем та первісним кредитором, позивач отримала. Вказане свідчить про те, що остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги те, що суду не надано доказів на підтвердження того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надавались документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивачки перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та те, що останніми визнано позовні вимоги , суд приходить до висновку про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, а відтак такий не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , до відповідача АТ «ПУМБ» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а відтак з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню 50% судового збору.

Outcome: approved