Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Описова частина Суть первісного та зустрічного позову В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування свої позовної заяви [PERSON] зазначив, що 17 жовтня 2015 року [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] . Від спільного подружнього життя з [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . 13 вересня 2021 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі №214/4095/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Спільний з [PERSON] малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає частину тижня з матір`ю, частину з батьком. Однак, [PERSON] не згоден із тим, щоб малолітній син [PERSON] , [INFO] проживав разом з матір`ю. Так, у 2021 році виконавчим комітетом Металургійної у місті ради розглядалося питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , однак за змістом рішення за №337 від 15.09.2021, за результатами розгляду даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, члени комісії не змогли прийняти рішення більшістю голосів на користь одного з батьків та відмовили мені, [PERSON] та [PERSON] у визначенні місця проживання малолітнього сина. На сьогоднішній день [PERSON] працевлаштований в ПАТ Приватному підприємстві «КАІ» на посаді інженера-програміста. Має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку малолітнього сина [PERSON] . До того ж, я, [PERSON] , є співвласником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,0643 га. Згідно акту обстеження умов проживання від 24.01.2023, складеного спеціалістами служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради проведено обстеження мов проживання за адресою: [ADDRESS] . Водночас, місце фактичного проживання [PERSON] невідомо, тому невідомо чи облаштоване житло відповідачки у повному обсязі всім необхідним для проживання дитини, та чи може вона забезпечувати умови для нормального розвитку сина. Натомість, вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської пласті від 07 грудня 2021 року у справі №210/2735/21, [PERSON] визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.301 ч.2 КК України, що об`єктивно викликає у батька занепокоєння стосовно того, які моральні якості може виховати відповідачка у нашого малолітнього сина [PERSON] . Також, судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року стягнуто з [PERSON] (на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно. Розуміючи свій першочерговий обов`язок з утримання дитини, [PERSON] добровільно здійснює грошові виплати на його утримання на [PERSON] . Весь свій вільний час [PERSON] намагається присвячувати синові [PERSON] , виховувати його, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку його природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати його до самостійного життя та праці. Проживання сина разом з батьком відповідатиме його інтересам, який має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Разом з тим, [PERSON] зазначає, що не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері із сином. Тому просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , звільнити [PERSON] , від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 24.06.2021 року і до повноліття дитини, що стягуються на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року, у цивільній справі №210/3418/21, стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини із сіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у справі. В обґрунтування своєї зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначила, що 17.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис № 596. Під час спільного сумісного проживання у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, внаслідок чого рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2021 р. по справі № 214/4095/21 шлюб між сторонами було розірвано. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, тобто з травня 2021 р., малолітній [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю в орендованій квартири [ADDRESS] . 08.12.2022 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , де остання проживає разом із малолітнім сином. Весь час проживання з дитиною окремо від Позивача, Відповідач дуже відповідально ставилася до виховання та утримання дитини, забезпечення її фізичного та духовного розвитку в атмосфері гармонії та любові.У часи, коли дитина хворіла або потребувала допомоги мати завжди була поруч та намагалася надати дитині все необхідне. Так, з моменту повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України малолітній [PERSON] відвідує приватний міні - садочок в дитячому центрі розвитку. При цьому слід зазначити, що вартість послуг приватного дитячого садочку у розмірі 4 000,00 грн. на місяць сплачує виключно [PERSON] . Відповідно до характеристики ФОП [PERSON] вихованням дитини займається мама - [PERSON] . Мама приймає активну участь у житті дитячого садочка та групи. Дитина отримує належний догляд: [PERSON] дуже прив`язаний до матері, з великою радістю зустрічає її, коли приходить забирати її із садочка. Крім того, під час спільного проживання дитини з матір`ю окремо від батька дитина розпочала відвідувати спортивну секцію ММА « Ягуар », за відвідування якої сплачує кошти виключно [PERSON] . [PERSON] займається бізнесом, має систематичний дохід, що перевищує дохід [PERSON] та самостійно несе переважну більшість витрат, пов`язаних з вихованням та утриманням дитини, вважаємо, що існують всі правові підстави для визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. Мати добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, сумлінно займається вихованням сина, виявляє зацікавленість до його життя та забезпечує його фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток, а тому визначення місця проживання дитини разом із [PERSON] буде відповідати найкращим інтересам дитини. Також зазначила, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами мати жодного разу не перешкоджала батьку спілкуватися з дитиною та проводити час. Тому просить суд у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] - відмовити, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на Позивача за первісним позовом. Рух по справі Ухвалою суду від 24 лютого 2023 року позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.40). Ухвалою суду від 22 березня 2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини - прийнято до розгляду. Об`єднано в одне провадження справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів (справа № 210/882/23 пр. № 2/210/638/23) та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини (справа №210/1330/23, пр. № 2/210/711/23). Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження - в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.50-51). Ухвалою суду від 22 травня 2023 року витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ендотехномед» - інформацію про загальний стан здоров`я [PERSON] , [INFO] (встановлений діагноз, наявність потреби у сторонній допомозі та постійному догляді). Витребувано у Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] з матір`ю (а.с.69-70). На виконання ухвали суду від 22.05.2023 року від Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради надійшов письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] з матір`ю (а.с.76-78). На виконання ухвали суду від 22.05.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ендотехномед» надійшла інформація про загальний стан здоров`я [PERSON] , [INFO] (а.с.92). Ухвалою суду від 13 липня 2023 року клопотання представника відповідача за первісним позовом про виклик та допит свідків задоволено. Визначено допитати в якості свідків: - [PERSON] , [PERSON] . Клопотання представника позивача за первісним позовом про виклик та допит свідків задоволено. Визначено допитати у якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Клопотання представника позивача та позивача за первісним позовом про допит позивача в якості свідка задоволено. Визначено допитати як свідка позивача за первісним позовом - [PERSON] (а.с.99-100). Аргументи учасників Розгляд справи відбувається в порядку загального позовного провадження. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Морозов Є.Є. в судовому засіданні, кожен окремо, первісний позов підтримали, просили задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Шемет І.О. в судовому засіданні, кожен окремо, просили відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, зустрічний підтримали, просили задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутня не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради в судовому засіданні присутня не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Фактичні обставини справи встановлені судом Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладений 17 жовтня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис № 596, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого рогу дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року розірвано (т.1 а.с. 13-14). Під час спільного проживання однією сім`єю у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області серії [NUMBER] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (т.1 а.с.12). Відповідно до рішення Металургійної районної у місті ради № 337 від 15.09.2021 року відмовлено [PERSON] , [PERSON] у визначенні місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з одним з батьків (Т.1 а.с.15). Згідно наказу Приватного підприємства «КАІ» № 34-к від 25.08.2021 року [PERSON] прийнятий на роботу інженером-програмістом (Т. 1 а.с.17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 312891000 від 20.10.2022 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка, площею 0,0643 га, розташована за адресою: [ADDRESS] (Т. 1 а.с.21). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 312947941 від 21.10.2022 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (Т. 1 а.с.22). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 24.01.2023 року, складеного на підставі заяви [PERSON] , проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою створено необхідні санітарно-гігієнічні умови для проживання малолітніх дітей (Т. 1 а.с.23). 19 липня 2021 року ухвалено рішення суду, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно з 24.06.2021 року і до повноліття дитини (Т. 1 а.с.30-31). [PERSON] здійснювалися щомісячні платежі за аліментами на користь [PERSON] , що підтверджується банківськими чеками (Т. 1 а.с. 32-36). Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (Т. 1 а.с.25-28). Відповідно до висновку Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] (Т. 1 а.с.77-78). Згідно Акту обстеження умов проживання з метою визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови дозволяють приживанню дитини даної вікової категорії (Т. 1 а.с.79). Відповідно до довідки ТОВ «Ендотехномед» № 2106/23 від 21.06.2023 року постійний догляд та стороння допомога за діагнозом [PERSON] до та після проведеного хірургічного втручання не потребується (Т. 1 а.с.92). Згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І., [PERSON] придбала у власність квартиру, за адресою: [ADDRESS] (Т. 2 а.с.7-10). Відповідно до характеристики приватного мін-садочку в дитячому центрі розвитку «Smartik» вихованням дитини [PERSON] , 2017 року народження займається його матір [PERSON] (Т. 2 а.с.11). Згідно характеристики секції ММА та боротьби Греплінг міста Кривий Ріг «JAGUAR» вихованням дитини [PERSON] , 2017 року народження займається його матір [PERSON] (Т. 2 а.с.12). Відповідно до характеристики футбольної школи «Планета футболу» до тренувального процесу та системи домашніх завдань підходить відповідально та з задоволенням разом з мамою [PERSON] (Т. 2 а.с.13). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (Т. 2 а.с.14). Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що знайома з [PERSON] , навчались разом, з 2003 року підтримують зв`язок. З його дружиною особисто не знайома. Також зазначила, що дитина багато часу проживає з батьком, ставлення до нього чудове. Кудряшов тримає все під контролем навіть коли дитина хворіє. Позивач працює в ІТ компанії. Зі слів [PERSON] дізналася про розлучення з дружиною, була дуже здивована, оскільки в інтернеті бачила багато спільних сімейних фото з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] його рідна сестра, також повідомив, що на перший погляд в сім`ї [PERSON] було все добре, однак [PERSON] принижував дружину. У [PERSON] з дитиною гарні відносини, вона чудова мама, водить дитину на гуртки, все організовує, а батько проти цього. Коли дитина хворіє мати поруч та займається лікуванням. На даний час дитина проживає разом із матір`ю, на маму син ніколи не скаржився, батько підвищує голос на дитину. [PERSON] на разі працює адміністратором. Зі спілкування з сестрою знає, що раз на тиждень батько проводить з дитиною час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] знає зі школи, вони друзі, Кудряшови мають дуже добре ставлення до дитини, однак ставлення один до одного погане, сваряться часто. На думку свідка [PERSON] як мати дуже хороша, дитина прив`язана до матері. Сторони не оспорювали, що малолітня дитина з моменту розлучення і по теперішній час проживає частину тижня з матір`ю частину тижня з батьком. Після того, як подружжя [PERSON] перестали жити разом, між батьками малолітньої дитини виник спір щодо місця проживання хлопчика, кожен з батьків вважає за доцільне визначити місце проживання дитини саме з ним. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України: 1. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 3. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд з огляду на рівність прав та обов`язків батька й матері щодо дитини має зважати на необхідність забезпечення у першу чергу найкращих інтересів дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Висновок У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частинами 1,2 статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сім`я [PERSON] разом зі своєю малолітньою дитиною, [PERSON] , з моменту народження останнього проживали та були зареєстровані в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Після того, як подружжя розлучилося, дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач за первісним позовом [PERSON] пояснив суду, що на даний час спільний з [PERSON] малолітній син частину тижня проживає разом із ним, частину тижня разом із матір`ю, однак він категорично проти того, щоб дитина проживала разом із матір`ю, оскільки мати за здоров`ям дитини не слідкує та на неї було заведено кримінальну справу. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] пояснила суду, що після розлучення дитина проживає з нею, вона працює, має стабільний дохід та на разі проживає за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , судом вивчалися дані про особу батьків, спосіб їх проживання. Так, в судовому засіданні було встановлено, що мати малолітньої дитини, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (Т. 2 а.с. 14). Інших малолітніх чи неповнолітніх дітей [PERSON] не має. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08 грудня 2022 року відповідачка за первісним позовом [PERSON] придбала у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 57,8 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м. (Т. 2 а.с.7-10). Згідно з актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] санітарно - гігієнічні умови проживання задовільні, житло забезпечене необхідними меблями, побутовою технікою Дитина забезпечена сезонним одягом, продуктами харчування відповідно до віку, має окрему кімнату, яка об лаштована ліжком, шафою для одягу, письмовим столом, в наявності ігри та іграшки (Т. 1 а.с.79). Згідно характеристик на малолітнього [PERSON] , 2017 року народження мати [PERSON] зацікавлена у розвитку та вихованні своєї дитини (Т. 2 а.с.11-13). Також судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] згідно Наказу № 34-к від 25.08.2021 року прийнятий на посаду інженера-програміста в Приватне підприємство «КАІ», останній отримує заробітну плату у розмірі 6035,00 грн. Норма тривалості робочого часу помічника становить 40 годин на тиждень. (Т. 1 а.с.17). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що положення статті 162 СК України покликані захистити права того з батьків, з ким на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Визначаючи місце проживання дитини, суд надає належну оцінку усім обставинам справи, зокрема тому, що малолітня дитина перебуває у тому віці, коли потребує найбільшої уваги та опіки саме матері, яка є може надати малолітній дитині усе необхідне, що при усіх приблизно рівних матеріально-побутових умовах сторін є визначальними чинниками. Мати є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід, має у власності квартиру та постійне місце проживання. Судом враховано, що відповідач за первісним позовом [PERSON] має можливість забезпечення дитини та її розвиток. Також судом враховано те, що відповідно до висновку Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Суд не бере до уваги доводи позивача щодо вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, оскільки це не є самостійною підставою для визначення місця проживання дитини з батьком. Позивач за первісним позовом [PERSON] не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що залишення малолітнього у його матері [PERSON] є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини. Отже, судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком, буде мати більш позитивний вплив на дитину. Визначення місця проживання дитини з матір`ю не впливатиме на її взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17). Зміна місця проживання дитини, яка спричинить порушення стійких, усталених зв`язків дитини з оточенням і звичним середовищем, не відповідає найкращим інтересам дитини (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 552/4608/18). Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Виходячи зі встановлених обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що місце проживання малолітньої дитини з матір`ю, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, між батьками, визначене судами місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Щодо судових витрат Пунктом 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved