Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Сенс Банк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач вказав, що 15.04.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження № 65171199 на примусове виконання виконавчого напису № 6916 від 18.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харого Н.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Акціонерного Товариства «Альфа - Банк» в сумі 64608,83 грн. Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 19.02.2021 № 5 та на підставі підпункту «е» 2 ч.1 ст. 12 ЗУ "Про нотаріат", свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за № 6685 на ім`я [PERSON] , анульовано згідної з наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 № 931/5. Відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 15.03.2021 №280/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н. С. припинена з 15.03.2021. Він вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 6916 від 18.02.2021 року про стягнення з нього заборгованості на користь АТ «Альфа - Банк» в сумі 64608,83 грн. вчинено приватним нотаріусом Харою Н.С. з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому виконавчий напис має бути визнаними такими, що не підлягає виконанню. З 1 грудня 2022 року АТ «Альфа - Банк» змінило назву на АТ «СЕНС БАНК». Він не має укладених нотаріально завірених кредитних договорів з АТ «Альфа - Банк». Ним не було отримано письмової вимоги (повідомлення) ні від Відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому він не визнає розмірів заборгованості, нарахованої АТ «СЕНС БАНК», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони стягувача щодо кредитних зобов`язань. У зв`язку з не інформуванням його про стан розрахунків за кредитним договором він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «СЕНС БАНК» або ж виконати їх, що не може свідчйти про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім наведеного, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 р. по справі 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З врахуванням наведенного позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6916, вчинений 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яким задоволено вимоги АТ«Альфа - Банк» про стягнення з нього заборгованості в сумі 64608,83 грн.; стягнути з АТ «СЕНС БАНК» на його користь судовий збір у сумі 1073,60 грн. за подання позову та в сумі 536,80грн. за забезпечення позову, 4000,00 грн. за правничу допомогу адвоката. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення та заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити, а також відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу або зменшити такі витрати. Судове засідання проводити за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №6916, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ "СЕНС БАНК") грошових коштів за кредитним договором №491014206 від 11.11.2019 р.. Загальна сума яка підлягає стягненню з боржника складає 64608,83 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.09.2020 року по 04.01.2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 15.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 65171199, по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №6916 від 18 лютого 2021 р., який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Вказані обставини підтверджуються: виконавчим написом №6916 від 18 лютого 2021 р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.; постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 15.04.2021 року ВП № 65171199. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п.2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.78-83). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 (п.87). Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, АТ «Альфа-Банк» (на даний час АТ «Сенс Банк») звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинила виконавчий напис №6916 від 18 лютого 2021 р., яким з позивача звернуто стягнення за кредитним договором № 491014206 від 11.11.2019 року, який нотаріально не посвідчений. Відповідно до ст.81 ЦПК України відповідачем АТ «Сенс Банк» суду не надано доказів того, що: позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 491014206 від 11.11.2019 року. У зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «Сенс Банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. Не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від АТ «Альфа-Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто безспірності заборгованості. Таким чином, вчиняючи 18.02.2021\~року виконавчий напис № 6916, приватний нотаріус Хара Н.С. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід визнати такими, що не підлягає виконанню\~виконавчий напис вчинений 18.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, який зареєстрований в реєстрі за № 6916 щодо звернення стягнення з [PERSON] на\~користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у загальному розмірі 63958, 83грн. за кредитним договором № 491014206 від 11.11.2019 року та 650 грн. за вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1610,40 грн.. Також, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Адвокат Жупинський М.А. надавав [PERSON] правничу допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги 13/07-23 від 13.07.2023р. Сума гонорару згідно вказаного договору становить 4000грн.. Згідно акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги 13/07-23 від 13.07.2023р. адвокатом виконано роботи по : складанню адвокатських запитів, складання клопотання про витребовування доказів, складання та подання до суду позовної заяви. Загальна кількість витраченого адвокатом на надання правової допомоги становить 4год., розмір винагороди 4000грн.. Сторони підтвердили повне виконання Адвокатом своїх зобов`язань за договором. Відповідно до квитанції від 31.07.2023р. [PERSON] сплатив адвокату Жупинському М.А. 4000грн. згідно Договору про надання правової допомоги 13/07-23 від 13.07.2023р. Представник відповідача подав до суду заперечення проти заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, просив в її задоволенні відмовити або зменшити такі витрати, зазначивши, що необхідний обсяг правової допомоги є набагато меншим, ніж зазначено у розрахунку адвоката, витрати є неспівмірними зі складністю справи. Крім того, ні позивач, ні його адвокат у справі участі в жодному судовому засіданні не брали. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача проти заявлених позивачем витрат на правничу допомогу необґрунтовані, понесені позивачем витрати на правничу допомогу співмірні зі складністю справи та її значенням для сторони, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved