Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 39 671,27 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 07 березня 2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 60200160616 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, який укладено в електронній формі. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Згідно умов договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу телефон мобільний Apple iPhone 12 Pro Max 256GB Pacific Blue (MGDF3) (OPEN BOX), встановленою вартістю 43 594,37 грн. Передача товару відповідачу засвідчена підписом відповідача на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: [ADDRESS] . Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умови пакету фінансування: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів) становить 18000,00 грн; кількість місячних платежів (крім першого) - 2; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами -12 797,19 грн, вид договору - прямий лізинг, перехід права власності до клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором. Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ №2016040801 від 08 квітня 2016 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору - 07 березня 2021 року. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. договору. Станом на 25 жовтня 2021 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Так, за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено 09 березня 2021 року - 18 000,00 грн (платіж при отриманні товару). На день подання цієї позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 39 671,27 грн в тому числі: 25 594,37 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 14 076,90 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт з надісланими за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, які на них ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 08 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) № 2016040801, за п.п. 1.1, 1.3 якого постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь процесинг-центра в момент підписання відповідно Договору з клієнтом (а.с. 14). 07 березня 2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено Договір № 60200160616 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу телефон мобільний Apple iPhone 12 Pro Max 256GB Pacific Blue (MGDF3) (OPEN BOX), встановленою вартістю 43 594,37 грн та на умовах лізингу. Умовами договору встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умови пакету фінансування: платіж при укладанні договору становить 18 000,00 грн; кількість місячних платежів (крім першого) - 2; розмір місячних платежів: до 20.04.2021 - 12 797,19 грн, до 20.05.2021 - 12 797,18 грн, перехід права власності на товар до клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором. (а.с. 6-13). Згідно із п. 8.1. Договору клієнт отримує товари від постачальника на умовах цього договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру. Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів Клієнтом визначається цим договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №05/02-18 від 05.02.2018, що є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. У відповідності до п. 9.1 Договору якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Пунктом 12.1. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, Правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2. Договору у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (п.12.3. Договору). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Таким чином, Договір № 60200160616 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 07 березня 2021 року підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За матеріалами справи убачається, що відповідачем здійснено часткове виконання умов Договору № 60200160616 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 07 березня 2021 року та сплачено платіж при укладанні договору в розмірі 18 000,00 грн. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За правилом ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. (ч.1 ст. 549 ЦК України) Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 25 жовтня 2021 року заборгованість відповідача за Договором № 60200160616 від 07 березня 2021 року становить 39 671,27 грн та складається із: 25 594,37 грн - суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості товару; 14 076,90 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору (а.с.5), правомірність вимоги про стягнення яких доведена позивачем належними та допустимими доказами по справі, які відповідачем спростовані не були. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, оскільки відповідачем не виконані зобов`язання за Договором № 60200160616 від 07 березня 2021 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 39 671,27 грн . Згідно положень статті 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Отже, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved