Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

20 квітня 2023 року представник позивача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Гільтайчук В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 21183 грн. 39 коп. заборгованості за договором оренди земельної ділянки 0,0201 га по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2021 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та фізичною особою [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки №2306, предметом якого було надання позивачем відповідачу права на тимчасове користування земельною ділянкою по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно з умовами договору, розмір щомісячної орендної плати за використання землі встановлювався в розмірі 1069 грн. 79 коп.. Строк дії договору до 02 листопада 2024 року. Разом з тим орендар не виконав взятих на себе договором зобов`язань щодо оплати орендних платежів, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 21183 грн. 39 коп. яку і просить стягнути з відповідача позивач. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання 22 листопада 2023 року: - позивач не з`явився, однак його представник подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. - відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи, був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, відзиву остання не подала, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, про що подав відповідну заяву, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України\~вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 07 жовтня 2021 року Ужгородська міська рада винесла рішення № 447, яким вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим№2110100000:21:001:0558, площею 0,0201 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] , гр. [PERSON] та передати її в оренду строком на 3 роки до 02 листопада 2024 року. 03 листопада 2021 року Територіальна громада міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, від імені якої діяв Департамент міського господарства Ужгородської міської ради з одної сторони та гр. [PERSON] - з іншої сторони, уклали договір оренди землі № 2306, згідно з умовами якого, орендодавець надавав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в [ADDRESS] , площею 0,0201 га. строком до 02 листопада 2024 року. Сторонами узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 12837 грн. 51 коп.. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового місяця в розмірі 1069 грн. 79 коп., але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення має бути сплачена у розмірі, визначеному п.10 договору. Актом приймання передачі (без дати) підтверджено, що Департамент міського господарства передало, а відповідач прийняв вищевказану земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору, що підтверджено підписом [PERSON] на вищевказаному акті. 18.03.2022 року позивачем відповідачу направлено повідомлення про перегляд плати в односторонньому порядку, гідно вказаного повідомлення розмір орендної плати з січня 2022 року складав 1176, 77 коп. Окрім цього, позивач долучив до позовної заяви розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] , згідно з яким, він становить 1069 грн. 79 коп., а також розрахунок заборгованості по орендній платі за договором № 2306 від 07.10.2021 за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року. Відповідно до вказаного розрахунку, заборгованість за договором оренди землі, станом на 07.10.2021, складає 21183 грн. 39 коп.. 25.10.2022 року [PERSON] позивачем направлено претензію, щодо погашення боргу в сумі 13 593 гривні 23 копійки до якої долучено розрахунок заборгованості. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно з статтею 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад. За ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно з ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі. Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Як встановлено з умов договору оренди землі № 2306 від 03 листопада 2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, станом на 2021 рік, становить 427916 грн. 94 коп... У п.п. 10, 11 Договору, сторони визначили та погодили розміри та порядок полати орендної плати, яка становить у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі, та становить 12837 грн. 51 коп.. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового місяця в розмірі 1069 грн. 79 коп.. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством (пункт 12 договору). Оскільки за даним Договором оренди землі гр. [PERSON] прийняла в строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку, то, згідно з вищевказаним договором, у неї виник обов`язок своєчасно і в повному обсязі вносити готівкою або без готівкою на рахунок місцевого бюджету орендну плату. Однак, орендар в строк, в порядку та на умовах, що передбачені договором оренди землі не виконував своїх грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати, згідно розділу «Орендна плата» даного договору та вимоги ст. 96 ЗК України, Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого у період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року виникла заборгованість в сумі 21183 грн. 39 коп.. Згідно з ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 27 Договору встановлено право Орендодавця в односторонньому порядку вносити зміни до даного договору при зміні розміру нормативної грошової оцінки землі, коефіцентів індексації, що орендодавцем було зроблено та повідомлено про це орендаря . Отже, враховуючи, що орендар [PERSON] , умови взятого на себе зобов`язання не виконавла з неї належить стягнути на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради заборгованість по орендній платі в розмірі 21 183 грн. 39 коп.. Відповідно до\~положень\~ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5\~ст. 263 ЦПК України\~ Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із\~вищенаведеного,\~після всебічного,\~повного та\~об`єктивного дослідження\~обставин справи,\~викладені позивачем\~у позовній\~заяві,\~обґрунтування позовних\~вимог знайшли\~своє підтвердження\~в ході\~судового розгляду\~та позов підлягає задоволенню. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 2684 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved