Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з 2018 року вона за спільною домовленістю з [PERSON] та [PERSON] почала доглядати за останніми, оскільки вони були похилого віку, та потребували нагляду та піклування, який ніким окрім неї не здійснювався. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з [INFO]. На праві спільної сумісної власності ним належала квартира [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . До смерті з ними в усній формі було погоджено користування та проживання її з ними навіть після смерті. [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємців, які прийняли спадщину після померлих Новосецьких не має. 13.03.2022 року позивач була вимушена виїхати за кордон. 31.07.2023 року позивач коли здійснювала генеральне прибирання випадково знайшла заповіт від 28.09.2018 року, відповідно до якої [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] 09.08.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, оскільки був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просить суд позов задовольнити. 31.10.2023 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи, відповідно до якого прийняти рішення зважаючи на докази в матеріалах справи та відповідно до норм чинного законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 1765, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 06.08.2019 року Дніпровським районним в м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві. [INFO] померла [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 2192, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 05.10.2019 року Дніпровським районним в м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві. За життя [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, про що зроблений відповідний актовий запис № 679 від 11.09.1952 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва [PERSON] та [PERSON] бели зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. 28.09.2018 року,зареєстрований в реєстрі за № 666, відповідно до якого заповіла все соє майно, яке належить на момент складання цього заповіту, а також майно, яке належатиме їй у майбутньому, де б воно не знаходилось та з чого б воно не склалося, та все те, на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. 28.09.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 665, відповідно до якого заповів все соє майно, яке належить на момент складання цього заповіту, а також майно, яке належатиме йому у майбутньому, де б воно не знаходилось та з чого б воно не склалося, та все те, на що за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . 09.08.2023 року [PERSON] звернулась з заявами до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про відкриття спадкових справ щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] , проте нотаріус повідомила позивача про те, що нею пропущений строк для прийняття спадщини та роз`яснила про необхідність звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач просить визначити додатковий строк 2 місяці для прийняття спадщини врахувавши те, що вона його пропустила з поважних причин, оскільки про існування заповітів дізналася лише 31.07.2023 року. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На виконання вимог ст. 81 ЦПК України, відповідачами не додано жодного доказу на підтвердження відсутності поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини. Отже, необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду викладеній у постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов визначення додаткового строку на прийняття спадщини є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved