Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

18 вересня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №1047, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовної заяви, зазначено, що 26 грудня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №1047, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У зв`язку зі вступом в шлюб позивач змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] ». Від спільного проживання сторони мають двох повнолітніх синів, але відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки під час сумісного проживання у них часто виникали сварки на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Все це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, а в кінцевому результаті до розпаду сім`ї. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні відносини давно припинено, тривалий час вони спільного господарства не ведуть, у кожного свій бюджет. В подальшому збереження сім`ї неможливе, шлюб існує тільки формально, а тому позивач твердо вирішила його розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 вересня 2023 року, для розгляду зазначеного позову визначено головуючого суддю Лукач О.П. Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 09:30 20 жовтня 2023 року, про що повідомлено сторін. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явились, при цьому 20 жовтня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Андрейка О.І. про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, зазначивши, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу та просить його розірвати. До заяви, також долучено оригінал свідоцтва про шлюб. Водночас, у зв`язку з відсутністю, у матеріалах справи, доказів належного повідомлення відповідача про день, час та місце судового засідання, розгляд справи було відкладено на 21 листопада 2023 року о 09:30, про що учасників провадження повідомлено судовими повістками та на сайті Вишгородського районного суду розміщено «Оголошення про виклик [PERSON] до суду на 21 листопада 2023 року». 23 жовтня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності відповідача, зазначивши, що він знаходиться за кордоном та не зможе бути присутнім у судовому засіданні, при цьому доказів на підтвердження зазначено до заяви не долучено. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явились, при цьому 21 листопада 2023 року до суду від представника позивача адвоката Андрейка О.І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб ухваливши заочне рішення. Як вбачається з матеріалів справи, судова кореспонденція надіслана відповідачу повернулась на адресу суду без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання». Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності сторін, суд враховує наявність в матеріалах справи заяв позивача та її представника, положення статті 223 ЦПК України, а також вжиті судом заходи для забезпечення явки до суду відповідача та те, що відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач, з опублікуванням оголошення про його виклик до суду, вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] з 26 грудня 2003 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №1047, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та повторно виданим 15 вересня 2023 року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Як зазначає позивач, спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки під час сумісного проживання часто виникали сварки на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Все це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, а в кінцевому результаті до розпаду сім`ї. Шлюбно-сімейні відносини давно припинено, тривалий час спільного господарства не ведуть, у кожного свій бюджет. В подальшому збереження сім`ї неможливе, шлюб існує тільки формально, а тому вона твердо вирішила його розірвати. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористалась наданим правом та звернулась до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. За бажанням позивача, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач, подаючи позовну заяву до суду, сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 гривень та як вбачається зі змісту позовної заяви, судові витрати залишає за собою.

Outcome: approved