Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

20.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати за ним: - право власності на 5/12 частин житлового будинку 1958 року побудови, позначеного у технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 52,0 кв. м., житловою площею 19,4 кв. м. та допоміжною 32,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: тераса літера «а», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] ; -право власності на 5/12 частин земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0444 га з кадастровим номером 4624555700:01:014:0281, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] ; - право власності на 5/12 частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, площею 0,1500 га з кадастровим номером 4624555700:01:014:0138, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] . Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 31.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов спірний житловий будинок та земельні ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом були діти померлої, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 21.06.2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно тексту якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїм дітям: [PERSON] та позивачу [PERSON] в рівних частках. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 07.10.2013 року вищезазначений заповіт було визнано частково недійсним та визнано за [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі 1/6 частки після смерті матері [PERSON] . Таким чином частка майна позивача у спадщині становить 5/12. 08.10.2013 року, в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. [INFO] помер брат позивача [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] . Разом з тим, із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину зверталася до нотаріуса лише [PERSON] . Інші спадкоємці - [PERSON] і [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини спільно не проживали, а відтак вважаються такими, що спадщину не прийняли. [INFO] помер брат позивача [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після його смерті були його дочка [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON] жодних дій, передбачених ч.1 ст. 1269 ЦК України, не вчиняв, спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, а відтак вважається таким, що не прийняв спадщину. Позивач зазначає, що його мати [PERSON] набула за життя право власності на житловий будинок та земельні ділянки у встановленому чинним законодавством порядку, що стверджується копіями свідоцтва про право власності на домоволодіння та копіями державних актів на земельні ділянки. На підставі наведеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку позивач вважає, що наявні достатні законні підстави для визнання за ним права власності на частину вказаного житлового будинку та земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але попередньо її представник адвокат Павкович О.В. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірителя, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. 16.10.2023 на адресу суду за вх. №5676 надійшов відзив відповідачки [PERSON] , в якому зазначає, що позивач по справі [PERSON] є рідним братом її чоловіка [PERSON] , котрий помер [INFO] . При житті [PERSON] 25 вересня 2020 уклав у її користь заповіт, яким заповів їй все своє майно. Спадкове майно за яким позивається позивач це спадщина, яка залишилася після смерті їх матері [PERSON] , котра померла [INFO] . 21 червня 2006 року [PERSON] склала заповіт за реєстровим номером №1619, посвідчений державним нотаріусом Батлюк В.І., яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2013 року (справа №453/1395/13-ц) даний заповіт було визнано частково недійсним та визнано за її чоловіком [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі 1/6 після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] у віці 87 років. Мати чоловіка [PERSON] проживала з нею та її чоловіком однією сім`єю і лише вона з чоловіком турбувалася про неї. Позивач брат чоловіка не часто навідував матір. Після постановлення рішення суду її чоловік оформив право власності на 1/6 частину житлового будинку А-1, загальною площею 52,0 кв. м, житловою площею 19,4 кв. м, допоміжною 32,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . На земельні ділянки (на свою частину у спадщині) право власності не оформив, так як хворів. Після смерті чоловіка вона звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на 1/6 частину житлового будинку А-1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , а щодо успадкування частини земельних ділянок вона подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. У вирішенні позову [PERSON] повністю покладається на думку суду, врахувавши ту обставину, що вона успадкувала після смерті чоловіка все майно по заповіту, а він в свою чергу мав право на обов`язкову частку у спадщині після смерті своєї матері на частину житлового будинку та двох земельних ділянок. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але попередньо від таких до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, вказавши що позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , та [PERSON] будучи належним чином повідомлені про дату та час проведення судового засідання, в таке не з`явилися. Пояснень відносно позову такими не подано. 31.10.2023 на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, вказавши що не заперечує, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 червня 2013 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 22. Факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого 07.02.1949 року Райбюро ЗАГС, згідно якого батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0444 га з кадастровим номером 4624555700:01:014:0281, яка розташована в [ADDRESS] , та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,1500 га з кадастровим номером 4624555700:01:014:0138, яка розташована в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її діти, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 21 серпня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. (зареєстрований в реєстрі за №1619), згідно тексту якого на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних частках своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія зазначеного заповіту. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 07.10.2013 року було визнано частково недійсним заповіт від 21.08.2006 року, складений та посвідчений державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1619. Визнано за [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі 1/6 після смерті його матері [PERSON] , котра померла [INFO] . Тобто, з наведеного вбачається, що частка позивача у спадщині, яка залишилася після смерті матері становить 5/12. 08 жовтня 2013 року позивач звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. 08.10.2013 року було заведено спадкову справу № 142/2013, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованим 20.06.2013 року Сколівською державною нотаріальною конторою за № 34328161. Згідно листа завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюк В.І. № 40/01-16 від 17.02.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 23.02.2023 Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до актового запису №90. Як встановлено, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являлися його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва на спадщину зверталася до нотаріуса тільки [PERSON] . Інші спадкоємці - [PERSON] і [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини спільно не проживали, а відтак вважаються такими, що спадщину не прийняли. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.02.2023 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до актового запису №113. Як встановлено, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дочка [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON] жодних дій, передбачених ч.1 ст. 1269 ЦК України, не вчиняв, спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, а відтак вважається таким, що не прийняв спадщину. Як вбачається з копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 13.03.1962 року виконкомом Славської селищної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Славської селищної Ради народних депутатів №15/16 від 13.03.1962 року та зареєстрованого в реєстровій книзі №2 за реєстровим №183, [PERSON] належало домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії державного акту серії ЯД №451347, земельна ділянка площею 0,0444 га (цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення особистого селянського господарства), з кадастровим номером 4624555700:01:014:0281, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала на праві власності померлій [PERSON] . Згідно копії державного акту серії ЯД №451346, земельна ділянка площею 0,1500 га (цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку, з кадастровим номером 4624555700:01:014:0138, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала на праві власності померлій [PERSON] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 27.02.2023 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, а також довідки №884 від 15.05.2023 року вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), збудованого у 1958 році, становить 52,0 кв. м., з них житлова площа 19,4 кв. м. Крім цього,\~до вищевказаного\~будинку відносяться господарські будівлі та споруди: тераса літера «а», колодязь літера «к». Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 98 112 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 13.03.1962 року виконкомом Славської селищної Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Славської селищної Ради народних депутатів № 15/16 від 13.03.1962 року, зареєстрованого в реєстровій книзі № 2 за реєстровим номером № 183. Судом з`ясовано, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 13.03.1962 року виконкомом Славської селищної Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Славської селищної Ради народних депутатів № 15/16 від 13.03.1962 року. Однак оригінал вказаного свідоцтва, як і оригінали державних актів, було втрачено. Про втрату вказаних правовстановлюючих документів позивачем свідчить оголошення у ЗМІ, а саме у газеті «Фортуна», де зазначено, що втрачене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 13.03.1962 року, видане на підставі рішення виконкому Славської селищної ради депутатів трудящих №15/16 на ім`я [PERSON] та втрачені державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД №451346, серії ЯД №451347 видані на ім`я [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що [PERSON] за життя належав на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,0444 га (цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення особистого селянського господарства), з кадастровим номером 4624555700:01:014:0281, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та площею 0,1500 га (цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку, з кадастровим номером 4624555700:01:014:0138, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved