Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

23 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, мотивуючи вимоги наступним. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про обтяження у виді арешту належного йому нерухомого майна: 31 січня 2011 року за № 10771760, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2011 року за № 23915757, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; 27 жовтня 2011 року за № 11773179, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 жовтня 2011 року за № 28119034, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно. Однак, відповідно до повідомлення відповідача, відомості про відкриті чи незавершені виконавчі провадженні щодо позивача у відділі державної\~виконавчої служби у Миргородському районі\~Полтавської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції відсутні, тому просив скасувати заборону відчуження об`єктів нерухомого майна, застосовану до всього його майна. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду від нього не надходило. У встановлений судом строк представник відповідача правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить переконання, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок площею 0,0600 га, з кадастровим номером 5310900000:50:056:0353; площею 2 га, з кадастровим номером 5323288600:00:004:0789 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 84463930 від 06 квітня 2017 року, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5319281752021 від 18 листопада 2021 року, а.с. 10-14). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиномго реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначене майно [PERSON] має обтяження у виді арешту нерухомого майна: 31 січня 2011 року за № 10771760, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена заступником начальника Степанько Р.О. від 27 січня 2011 року за № 23915757, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; 27 жовтня 2011 року за № 11773179, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена заступником начальника Степанько Р.О. від 27 жовтня 2011 року за № 28119034, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно. Відповідно до повідомлення державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщанін Т. № 44047 від 01 вересня 2023 року, згідно даних АСВП та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно [PERSON] виявлено: арешт нерухомого майна № 10771760, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2011 року № 23915757, виданої заступником начальника ВДВС Миргородською МРУЮ Степанько Р.О. в межах виконавчого провадження № 23915757 з примусового виконання виконавчого листа від 20 грудня 2010 року № 2-4489, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення боргу в сумі 33 367,83 грн на користь АТ КБ «ПриватБанк», по якому 25 жовтня 2011 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; арешт нерухомого майна № 11773179, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 жовтня 2011 року № 28119034, виданої заступником начальника ВДВС Миргородською МРУЮ Степанько Р.О. в межах виконавчого провадження № 28119034 з виконання ухвали суду про забезпечення позову від 04 листопада 2010 року № 2-4346, виданої Заводським райсудом м. Дніпродзержинська про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно в межах позовних вимог на суму 42 469,85 грн, по якому 27 жовтня 2011 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Вищезазначені виконавчі провадження були знищені у 2015 році. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки право позивача на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено і в ч. 1 ст.\~321\~ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.\~391\~цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином,\~обтяження нерухомого\~майна, належного позивачу, порушує його право на розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved