Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач КП\~«Харківські теплові\~мережі» \~звернувся до\~суду з\~вимогою про\~стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 68366,67 грн., 3% річних в сумі 1126,50 грн., інфляційні витрати в сумі 7247,21 грн. та стягнення з відповідачів понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з єдиною централізованою системою опалення та є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, у відповідачів виникла заборгованість за період з 01.11.2009 року по 31.01.2022 року в сумі 68366,67 грн., 3% річних в сумі 1126,50 грн., інфляційні витрати в сумі 7247,21 грн. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Бігданом О.А. подано відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що позивачем не доведений статус відповідача в якості споживача послуги, оскільки договір не укладався та не доведено наявність заборгованості, крім того, просив застосувати строк позовної давності Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомив, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, відповідач не є власником майна, а факт реєстрації не підтверджує факт володіння та користування вказаним майном. Крім того, просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Відповідачі в судове засідання, призначене на 16.11.2023 р. не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомили. Враховуючи,\~що в\~справі є\~достатні дані\~про права\~і взаємовідносини\~сторін,\~представник позивача\~та відповідачі\~належним чином\~повідомлені про\~місце і\~час судового\~засідання,\~ суд розглядає справу у відсутності представника позивача та відповідачів. Суд, заслухавши думку представника відповідачів, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Так, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За вказаною\~адресою КП\~«Харківські теплові\~мережі» відкрито\~обліковий рахунок\~№ [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно наданих позивачем доказів, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.11.2009 року по 31.01.2022 року складає сумму 68366,67 грн., 3% річних в сумі 1126,50 грн., інфляційні витрати в сумі 7247,21 грн. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги теплопостачання відносяться до житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Із змісту п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно якого споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, випливає обов`язок споживачів теплової енергії сплачувати послуги теплопостачання. Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до п.18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Матеріалами справи підтверджено, що КП "Харківські теплові мережі" надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовилися від них у встановленому законом порядку. Таким чином, посилання представника відповідача на те, що відповідач не є власником майна, а факт реєстрації не підтверджує факт володіння та користування вказаним майном, суд оцінює критично, оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП "Харківські теплові мережі", то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Крім того, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, виходячи з наступного. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоча у частині першій статті 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.11.2009 року по 31.01.2022 року утворилась заборгованість. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Так, представником відповідача [PERSON] адвокатом Бігданом О.А. заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Представником позивача подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що строки позовної давності продовжені на строк дії карантину, проте дане твердження судом оцінюється критично, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що з даним позовом до суду КП «Харківські теплові мережі» звернувся 05.07.2023 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за період з 01.11.2009 до 05.07.2020 р. задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконував, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за оплату послуг з опалення та постачання гарячої води за період з 05.07.2020 року по 31.01.2022 року у розмірі 9952 грн. 41коп. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за опалення і гарячу воду за період з 01.11.2009 року по 31.01.2022 року, суд зазначає наступне. Відповідач [PERSON] від виконання своїх зобов`язань ухиляється, вчасно не проводить оплату послуг, якими користується, вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачем [PERSON] на теперішній час не погашена. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за опалення і гарячу воду за період з 01.11.2009 року по 31.01.2022 року в сумі 34183,34 грн. Крім того, відповідачам на підставі ст. 625 ЦК України здійснено індексацію боргу, нараховано суму інфляційних витрат в сумі 7200,84 грн., 3% річних в сумі 1122,41 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Бігдана О.А., до позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] застосовано наслідки спливу строку позовної давності, беручи до уваги, що відповідно до відомості, нарахування інфляційних витрат та 3% річних проводилось за період з липня 2020 року по січень 2022 року, суд приходить до висновку що стягнення суми інфляційних витрат в сумі 7200,84 грн., 3% річних в сумі 1122,41 грн. підлягає з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] складає 100%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342,00 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] складає 36,8%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342,00 грн. (1342,00грн.*36,8/100) підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial