Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності, виданого 17.01.1992 року, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованого в реєстрі за №1-63 на половину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , на ім`я « [PERSON] , померлій [INFO] [PERSON] ; договору купівлі-продажу від 10.02.1992, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Г.П., та зареєстрованого в реєстрі 162-204 на половину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] . Заява мотивована\~тим,\~що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . У свідоцтві про народження заявника, яке було видано повторно, його матір записана як « [PERSON] ». Однак, зміну її прізвища на « [PERSON] » він немає можливості підтвердити документально. Крім того, в свідоцтві про право власності, виданого 17.01.1992 року, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованого в реєстрі за №1-63, прізвище, ім`я, по-батькові його матері вказане на російській мові як « [PERSON] ». В договорі купівлі продажу від 10.02.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Маренич Г.П., та зареєстрованого в реєстрі №2-294 вказано на українській мові як « [PERSON] ». 18.05.2023 постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно через недоведеність родинних відносин між спадкоємцем та померлою. Саме ці помилки не дають можливості заявнику прийняти спадщину після смерті його матері через нотаріальну контору, тому він змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових та майнових прав. В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника міської ради, заперечення щодо розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в частині 1 статті 315 ЦПК України. Разом з тим, частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для оформлення спадщини. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Матеріали справи свідчать, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] зазначені батько - [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 8) [PERSON] народився [INFO] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ) розірвано 02 березня 1982 року. (а.с. 18) Свідоцтво про реєстрацію шлюбу [PERSON] відсутнє; однак згідно витягу з рішення Дергачівського районного суду від 25 грудня 1991 року (наявний частково, а.с. 11) та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 16 жовтня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14 січня 1992 року, актовий запис № 14. (а.с. 19) [PERSON] померла [INFO] , про що 01 вересня 2022 року видано свідоцтво про смерть відділом ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків). Відповідно до договору купівлі-продажу від 10 лютого 1992 року [PERSON] (мовою оригіналу) 10 лютого 1992 року придбала частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13-14) Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0864 га за цією ж адресою: [ADDRESS] . (а.с. 16) За цією ж адресою зареєстровано місце проживання заявника. (а.с. 7) Згідно свідоцтва про право власності, виданого 17 січня 1992 року Дергачівською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить половинна доля у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] и [PERSON] (мовою оригіналу) на житловий будинок [ADDRESS] . При цьому зазначено, що зазначений житловий будинок належить « [PERSON] » на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою 11 липня 1990 року по реєстру № 2-1697 та зареєстрованого в Дергачівському МБТІ 27 вересня 1990 року за № 12-2890. (а.с. 12) Виходячи з наданих доказів суд вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню. Під час подання заяви заявником був сплачений судовий збір, але з урахуванням предмету заяви, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved