Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просила суд визнати за позивачем право власності на частину квартири [ADDRESS] , а також на комору [ADDRESS] , стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м. та нежитлове приміщення (комора) на 7-8 поверсі загальною площею 3,3 кв.м. за №42Н. Оскільки вказана квартира та комора були придбані сторонами під час перебування у шлюбі, тому є спільним майном подружжя і позивач вважає, що має право на частку вказаної квартири та комори, тому звернулася з даним позовом до суду. До судового засідання представник позивача адвокат Грачов А.В. не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Крім того, зазначив, що протягом п`яти днів буде подана заява про стягнення витрат на правову допомогу. Представник відповідача адвокат Зубань О.О. до суду не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність та відсутність відповідача, позовні вимоги визнав. Просив зменшити витрати на правову допомогу до 1000 грн. Крім того, у зв`язку із визнання позову відповідачем просив стягнути з відповідача судового збору, а іншу частину повернути позивачу з державного бюджету. Враховуючи заяву представника відповідача про визнання позову та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2002 сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.08.2002 (а.с. 4). В період шлюбу, сторони купили квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м. та нежитлове приміщення (комора) на 7-8 поверсі загальною площею 3,3 кв.м. за №42Н, що підтверджується: договором №2/13 про сплату внесків у ОК ЖБК «АТЛАНТ-8» від 28.10.2016, укладеного між у ОК ЖБК «АТЛАНТ-8» та [PERSON] , предмет договору: ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором (далі за текстом Об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та я порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним Договором для Учасника, Додатковою угодою від 17.08.2017 до Договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «АТЛАНТ 8» №2/3/К від 17.11.2016 та Додатковою угодою від 17.08.2017 до Договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «АТЛАНТ 8» №2/13 від 28.10.2016, актами прийому-передачі від 01.09.2017 (а.с. 5-12, 14-15). Відповідно до довідки №354, виданої 01.09.2017 головою ЖБК «АТЛАНТ-8», [PERSON] , є асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «АТЛАНТ-8» та згідно Договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «АТЛАНТ 8» №2/13 від 28.10.2016 повністю вніс внесок у сумі 1214120,00 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] (а.с. 13). На а.с. 16-20 - копія технічного паспорта на квартиру за адресою: [ADDRESS] та на нежитлове приміщення (комора) на 7-8 поверсі за №42Н за цією ж адресою. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2017 за [PERSON] 28.09.2017, номер запису про право власності: 22612376 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (комора) загальною площею 3,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2017 за [PERSON] 28.09.2017, номер запису про право власності: 22611430 зареєстровано право власності на квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~95,6\~кв.м. (а.с. 23). Відповідно до копії Звіту про оцінку квартири, станом на 03.10.2023 вартість квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , без урахування ПДВ становить 813100 грн., а вартість 1/2 частки цієї квартири становить 406550 грн. (а.с. 24-28). Відповідно до копії Звіту про оцінку нежитлового приміщення (комори), станом на 03.10.2023 вартість нежитлового приміщення (комори), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , без урахування ПДВ становить 11100 грн., а вартість 1/2 частки цієї комори становить 5550 грн. (а.с. 29-33). Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ч. 3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст. 372 ЦК України). Отже, у розумінні ст. ст. 60, 70 СК України квартира та нежитлове\~приміщення (комора)\~на 7-8\~поверсі загальною\~площею 3,3\~кв.м.\~за №42Н,\~які розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю сторін, частки яких у власності рівні. Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] та нежитлове приміщення (комора) на 7-8 поверсі загальною площею 3,3 кв.м. за [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін, частки яких рівні, а також з урахуванням визнання заявленого позову відповідачем, суд вважає за можливе розділити спільне майно подружжя і визнати за [PERSON] в порядку розподілу майна, придбаного в період шлюбу з [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м., а іншу 1/2 частку даної квартири залишити у власності [PERSON] та визнати за [PERSON] в порядку розподілу майна, придбаного в період шлюбу з [PERSON] право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення (комора) на 7-8 поверсі загальною площею 3,3 кв.м. за 42Н за адресою: [ADDRESS] , а іншу 1/2 частку даної комори залишити у власності [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 4121,00 грн., представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому відповідно до ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 2060,50 грн. Решту суми понесеного судового збору в розмірі 2060,50 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved