Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 21699,96 грн. посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з\~боку відповідача. Крім того , просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін(повідомлення) сторін та наданням відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. 26.09.2023 р. відповідачем [PERSON] на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву. Вважає позовну заяву необґрунтованою та такою , що не підлягає задоволенню мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, проте з наданої позивачем анкети-заяви від 14.12.2021 р. неможливо встановити , чи були особи , що її підписали уповноваженими особами для підписання Анкети-заяви. Позивачем до позову не додано належним чином завірену копію або оригінал таблиці обчислення вартості кредиту, паспорту кредиту, що були підписані відповідачем. Банком самостійно збільшено тіло кредиту на 6060,01 грн., за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулось за рахунок тіла кредиту, і відбулось «штучне» збільшення тіла кредиту. Крім того , відповідач зазначає, що з наданого позивачем розрахунку не можливо достовірно визначити , яка саме сума заборгованості підлягає стягненню, та взагалі чи існує будь-яка заборгованість. 05.10.2023 р. представником позивача на адресу суду надіслано відповідь на відзив відповідно до якого відповідач підписавши анкету-заяву ознайомилась та погодилась, що невід`ємною частини Анкети-заяви є запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank», отримання примірника Договору в Мобільному додатку «Monobank». Відповідач не зверталась до Банку з непогодженням про зміни Умов та правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжувала користуватись карткою , а отже з ними погодилась. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має різнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг у додатку «Monobank», бо інакше вона не мала би взагалі технічної можливості користуватися додатком «Monobank» жодним чином. Відповідно до виписки про рух коштів по картці відповідача за весь час користування карткою, було проведено поповнення карткового рахунку, що свідчить про те, що відповідач усвідомлювала, що винна Банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. Представник позивача вважає є правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості в повному обсязі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було укладено кредитний договір за Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг «monobank» від 14.12.2021 року у вигляді встановленого кредитного ліміту /кредитної лінії на платіжну картку в розмірі 20000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом базова відсоткова ставка 3,1% на місяць, розміром обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом . Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписала Анкету-заяву та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису (арк.спр. 15-16). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірник у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір про надання банківських послуг «Monobank» та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в анкеті-заяві позичальник підтвердила, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. Підписанням Кредитного\~договору та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «monobank» відповідач підтвердила,\~що вона ознайомлена з\~усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах Договору позики, які розміщені на сайті «www.monobank.ua/terms». Приймаючи\~умови Договору позики, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується\~і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил(арк.спр.13,15). Ці правила є публічною пропозицією\~(офертою) у\~розумінні ст.ст. 641,\~644 ЦК України\~на укладення\~договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування,\~права і\~обов`язки сторін,\~іншу інформацію,\~необхідну для укладення\~договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями. Підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ Про електронну комерцію, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 ЗУ Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» електрона взаємодія фізичних та юридичних осіб , яка потребує відправлення , отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікаціяв інформаційних системах , в яких здійснюється обробка таких електронних даних , можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 11 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Відповідач [PERSON] вимоги вищевказаного кредитного договору не виконала в повному обсязі в обумовлені строки, кредит не сплатила в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 17.02.2023 р. виникла заборгованість за Договором в сумі 21699,96 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом в сумі 21699,96 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. При укладанні договору, сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.3,6,627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за Договором в повному обсязі , а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала , не надала Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що відображається у Розрахунку заборгованості за Договором. Пунктом 5.3. Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank встановлено, що сторони домовилися, що Банк має право , на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування , що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію), зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку, що в даному випадку спростовую доводи відповідача щодо самостійного «штучного» збільшення Банком кредитного ліміту. При цьому, слід зазначити, що підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14.12.2021 року, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки «monobank», містить розмір процентної ставки, дату платежу, розрахунковий період і своїм правом на відмову від Договору про надання банківських послуг (споживчий кредит), передбаченим ст.15 Закону України «Про споживче кредитування», відповідач не скористалась. Також слід звернути увагу на те, що п.15 Запевнення Клієнта до Договору про надання банківський послуг «monobank», яке підписане відповідачем , остання була повідомлена про наявне в неї право розірвати Договір або припинити зобов`язання за Договором у випадках та в порядку передбачених Договором, зокрема відмовитись , шляхом подання Банку відповідної заяви, від отриманого споживчого кредиту протягом 14 календарних днів з моменту його отримання, однак відповідач таким правом не скористалась, що свідчить про те , що всі умови та правила її цілком влаштовують і вона з ними погоджується. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які остання повинна була повернути. Проте, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. З виписки\~прорух коштів по картці відповідача за весь час користування карткою, також вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, нею було проведено поповнення карткового рахунку, що свідчить про те, що відповідач усвідомлювала, що винна Банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком наданим позивачем. Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надала. Розмір заборгованості за кредитом в сумі грн. підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість, яка станом на 17 лютого 2023 р. становить 21699,96 грн., з яких: 21699,96 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved