Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого уповноваженого представника, адвоката Костенка О.М., звернувся до Згурівського районного суду Київської області із зазначеною вище позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким належну йому згідно Державного акту серії Р3 № 286198 земельну ділянку кадастровий номер 3221983300:03:006:0016, загальною площею 3,5433 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Згурівської селищної ради (колишньої Лизогубовослобідської сільської ради) Броварського району Київської області, заповів позивачу. Позивач спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом з померлим на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк від спадщини не відмовлявся. На момент смерті з [PERSON] також проживала його сестра [PERSON] , яка теж померла [INFO] . Спадкоємцем майна померлого [PERSON] , яке не охоплене заповітом, також є [PERSON] . При зверненні позивача до приватного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку, позивачу було відмовлено у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, а тому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221983300:03:006:0016, загальною площею 3,5433 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Згурівської селищної ради (колишньої Лизогубовослобідської сільської ради) Броварського району Київської області, після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . В разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача судові витрати. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнав повністю, пославшись на те, що наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Третя особа [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування підготовчого судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи\~ визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть а.с.11). [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним постійно проживала його сестра [PERSON] , яка померла [INFO] (копія довідки Згурівської селищної ради а.с.13, копія свідоцтва про смерть а.с.12). За життя [PERSON] склав заповіт, яким належну йому земельну ділянку кадастровий номер 3221983300:03:006:0016, загальною площею 3,5433 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів своєму онуку, позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчений 27 січня 2020 року секретарем Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 6 (а.с.14 - копія заповіту). Інших заповіті [PERSON] не складав ( інформаційна довідка з Спадкового реєстру а.с. 41). Земельна ділянка належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності серії Р3 № 286198, виданого 18 квітня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1 (копія державного акту а.с.16-17, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку а.с.19, копія інформації з Державного земельного кадастру про право власності а.с.20). Позивач спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняв, шляхом постійного проживання разом з померлим на момент відкриття спадщини. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (інформаційна довідка з Спадкового реєстру а.с. 40). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~ N 7 передбачено, що відповідно\~ до\~ статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~ на\~ землю\~ або\~ іншим правовстановлюючим документом. Позивачу було відмовлено приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, у звязку із відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку з кадастровим номером 3221983300:03:006:0016, а тому звернення до суду за правилами позовного провадження із вимогою про визнання за ним права власності на спадкове майно є належним способом захисту його порушених спадкових прав. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221983300:03:006:0016, загальною площею 3,5433 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Згурівської селищної ради (колишньої Лизогубовослобідської сільської ради) Броварського району Київської області, після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . За клопотанням позивача, суд не застосовує положення ст. 141 ЦК України до відповідача Згурівської селищної ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved