Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Своїх вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до кредитного договору № б/н від 01.02.2023, який складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу із «Тарифів», відповідачу [PERSON] надано кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 75 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обов`язки по кредитному договору у повній мірі не виконав, не забезпечив повернення одержаного кредиту та не сплатила відсотки. Станом на 17.10.2023 за ним рахується заборгованість у сумі 94937,96 грн, яка складається із заборгованості по простроченому тілу кредиту у сумі 74990,21 грн. та заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом у сумі 19947,75 гривень. Тому просить стягнути вказану заборгованість із відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду причини неявки про дату, час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2023 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг та Витягу із «Тарифів», на підставі якого відповідачка отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 75 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Взяті на себе зобов`язання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка не виконала. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 17.10.2023 за ним рахується заборгованість у сумі 94937,96 грн, яка складається із заборгованості по простроченому тілу кредиту у сумі 74990,21 грн. та заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом у сумі 19947,75 гривень. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до вимог стст. 525, 526 ч. 1, 530 ч. 1 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 612 ч. 2 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 94937,96 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з нього також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 2684,00 гривень. Тому

Outcome: approved