Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису №624 від 15.12.2017 про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Новомосковськ Дніпропетровської області, шляхом виключення з актового запису про народження відомостей про батька « [PERSON] » та внесення в актовий запис нових відомостей, зазначивши батьком дитини « [PERSON] », [INFO] , громадянина України, змінивши прізвище та по-батькові дитини на « [PERSON] » . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з [PERSON] декілька років проживає разом як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. На момент початку їхніх стосунків вони ще не проживали разом, а [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини мати перебувала у зареєстрованому шлюбі, батьком дитини записали її чоловіка [PERSON] . На момент народження дитини позивач та [PERSON] точно не знали хто є біологічним батьком дитини. У квітні 2023 року було проведено тест ДНК, відповідно до результатів якого ймовірність батьківства позивача стосовно [PERSON] становить 99,99999 відсотків. З метою подальшого оформлення батьківства позивача вживалися заходи щодо встановлення місцезнаходження [PERSON] , в результаті яких позивач дізнався, що [INFO] чоловік [PERSON] помер. Посилаючись на те, що є біологічним батьком дитини позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою судді від 07 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження У підготовчому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У підготовчому засіданні законний представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві визнала. Пояснила, що позивач дійсно є біологічним батьком її сина [PERSON] . Визнання позову є свідомим та добровільним, наслідки визнання позову\~ відомі. Представник третьої особи\~ - Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, через надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.15). [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання про те, чи не суперечить визнання позову закону та визначаючи наявність підстав для ухвалення рішення, суд враховує наступне. У підготовчому засіданні [PERSON] пояснила, що до народження мала стосунки як з позивачем, так і з чоловіком, а тому достовірно не була впевнена хто є біологічним батьком дитини. Після проведення тесту ДНК вона та позивач дізналися що батьком дитини є саме позивач. Так, з наданого суду звіту про встановлення батьківства ДНК вбачається, що [PERSON] не може бути виключений як біологічний батьком дитини [PERSON] ; ймовірність встановлення батьківська дорівнює 99,9999% (а.с.17). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі - Правила державної реєстрації), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила внесення змін). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічні положення викладені в ст.5 СК України. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 СК України. Нормою ст.122 ч.ч.1, 2 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Положеннями ст.133 СК України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ст.129 ч.1 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У даному випадку позивач з об`єктивних причин не може пред`явити позов до [PERSON] , записаного батьком дитини, у зв`язку зі смертю останнього. Спірні правовідносини за наведених обставин виникають між позивачем та дитиною -\~ [PERSON] , а тому саме він є належним відповідачем у цій справі. Положеннями ст.128 ч.2 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Так, статтею 126 СК України передбачено визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно п.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В свою чергу, за змістом пп.2.13.1 п.2.13, пп.2.16.2, 2.16.4, 2.16.7 п.2.16 Правил внесення змін підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, окрім іншого, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про права дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини. За змістом ст.ст.7, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, проживати разом з батьками. Дитина та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятками, передбаченими законом. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини,\~ «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, §34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має вирішальне значення в процесі дослідження факту батьківства та вирішення спору цієї категорії. Наведена судом вище правова позиція кореспондується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2021 року по справі №235/143/19, від 14 квітня 2021 року по справі №644/9720/16-ц, від 21 квітня 2021 року по справі №640/4304/17, від 17 грудня 2021 року по справі №683/1732/17, від 26 січня 2022 року по справі №202/5601/18. В ході розгляду даної знайшли підтвердження фактичні обставини, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову. Зокрема, народження [PERSON] дитини сина [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] , що зумовило здійснення запису останнього на підставі норм сімейного законодавства батьком вказаної дитини у відповідному актовому записі про народження дитини. Враховуючи результати молекулярно-генетичного дослідження, суд приходить до висновку, що біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є саме позивач. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання позивача батьком дитини, виключення із актового запису про народження дитини відомостей про [PERSON] , як про батька дитини, та внесення до\~ актового запису про народження дитини відомостей про позивача як про її дійсного біологічного батька. Враховуючи, що відповідач визнала позов, і таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позов задовольнити та виключити запис про [PERSON] , як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] року народження. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, суд враховує, що позов у цій справі не пов`язаний з винними діями відповідача, невизнанням чи оспорюванням прав позивача з боку відповідача, а тому суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved