Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

15.09.2023 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування поданого позову вказано, що за рішенням шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Славутського міськрайонного суду від 23.12.2016 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 800,00 грн. до досягнення ним повноліття. На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей відповідач ніде не працював, а тому аліменти стягувались відповідно до ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі. У зв`язку із тим, що на даний час відповідач офіційно працевлаштований у ВП «Хмельницька АЕС», має стабільний заробіток, а тому може сплачувати аліменти на дітей в розмірі відповідно до ст. 183 СК України, яким передбачено стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). За таких обставин позивач звернулася до суду та просила змінити спосіб раніше присуджених аліментів, згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2016 року та стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 02.10.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 26.10.2023. 26.10.2023 розгляд справи було відкладено на 16.11.2023 за клопотанням представника відповідача, а також за клопотанням представника позивача про витребування доказів по справі. 02.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , в якому останній позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання сина на користь позивачки у розмірі 1/6 частки його заробітку. Відповідач повідомив, що він не має у власності рухомого та нерухомого майна, корпоративних прав тощо. На час розгляду справи він є працездатним і здоровим, з 2020 року працює на Хмельницькій атомній електростанції, має мінливий дохід в 11000-13000 грн. щомісячно, тому 1/6 частки його заробітку орієнтовно становитиме 2300 грн., що більше ніж 50 % прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку. Окрім того, склад сім`ї відповідача - 6 осіб, він є багатодітним батьком та єдиним годувальником в родині, орендує житло, також на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці. Найменший син відповідача має проблеми зі здоров`ям - вроджену ваду серця, перебуває на обліку у лікаря, потребує періодичних медичних оглядів та лікування. Окрім того, відповідач є учасником бойових дій. За таких обставин відповідач просив суд позов [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього на користь [PERSON] 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. 13.11.2023 в судовому засіданні адвокат Мукомел Л.А. поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав. Зауважила, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, а тому він має можливість сплачувати аліменти у частині від заробітку у розмірі всіх видів його доходу (заробітку). Оскільки попередньо з [PERSON] стягувались аліменти в твердій грошовій сумі, Мукомел Л.А. просила суд задовольнити позов та стягувати з відповідача 1/4 частки його заробітку, тобто змінити спосіб стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Повідомив, що він офіційно працевлаштований на Хмельницькій АЕС, однак сплачувати аліменти у розмірі заробітку не може, оскільки на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, молодший син хворіє, а тому потребує постійного лікування. Окрім того, він несе витрати на оплату орендованого житла та комунальних послуг. Від обов`язку утримувати сина [PERSON] не відмовляється. Вважає, що 1/6 частина від його заробітку буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Представник відповідача, адвокат Оліферук Ж.А., в судовому засіданні просила суд частково задовольнити позов, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, тобто у розмірі, який визнає відповідач. Зауважила, що на утриманні [PERSON] перебуває непрацездатна дружина та троє неповнолітніх дітей, відповідач є єдиними годувальником в родині та має постійні витрати на оренду житла та лікування дитини. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони, [PERSON] , та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Славутського міськрайонного суду від 23.12.2016 (а.с. 7). За час перебування у шлюбі у сторін народився спільний син: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно рішення Славутського міськрайонного суду від 23.12.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 08 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , яка перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради як одержувач допомоги при народженні дитини з 01.04.2020 по 30.04.2025, та допомоги на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї з 01.05.2022 по 30.04.2028 (а.с. 38, 43). [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 39, 40). Син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] - також перебуває на утриманні відповідача [PERSON] (а.с. 41, 42). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є багатодітними батьками, про що свідчить копія посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 44). Молодший син відповідача, [PERSON] , [INFO] , перебуває на Д-обліку у лікаря педіатра із діагнозом: «вроджена вада серця». Відповідно довідки ( а.с55) [PERSON] працює у ВП «Хмельницька АЕС» ДП " НАЕК " Енергоатом" на посаді слюсар з аварійно-відновлювальних робіт ЕРП та отримує стабільну заробітну плату. Його заробіток за 6 місяців починаючи з травня 2023 року по жовтень 2023 року склав 160 391 грн.32 коп. Отже, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, офіційно працює, отримує стабільний дохід, має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатну дружину від іншого шлюбу, у власності рухомого та нерухомого майна не має, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі, який визнає відповідач, а саме: з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом береться до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а відповідач [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 47), а тому на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» також підлягає звільненню від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судові витрати у вигляді судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial