Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1.\~12.04.2023\~позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] ,\~за участю\~третіх осіб\~на стороні\~позивача,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~служби у\~справах дітей\~Ірпінської міської\~ради Бучанського\~району Київської\~області та\~служби у\~справах дітей\~Черкаської міської\~ради про\~позбавлення батьківських\~прав обґрунтовуючи\~свої вимоги\~тим,\~що [PERSON] \~після розірвання\~шлюбу не\~цікавився життям\~їхнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~не виявляв\~бажання приймати\~участь у\~його вихованні,\~не цікавиться\~успіхами сина,\~станом здоров`я,\~не піклується\~про його\~фізичний та\~духовний розвиток,\~не забезпечує\~харчуванням,\~медичним доглядом,\~лікуванням дитини,\~що негативно\~впливає на\~його фізичний\~розвиток;\~не спілкується\~з дитиною, не надає матеріальної допомоги. Відповідач не відвідує дитину протягом 6 років. Востаннє спілкування відбулося в Республіці Польща, коли через активні бойові дії в Україні, вона з сином вимушена була виїхати. Побачення відбулося за ініціативи позивачки. Зазначені факти вона розцінює як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх обов`язків. У зв`язку з викладеним, посилаючись на ст. 164-166 СК України, Закон України «Про охорону дитинства» просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 1.2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась шляхом надіслання повістки, повідомленнями через месенджери, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та за наявності в судовому засіданні її представника адвоката Шевченко О.А. \~ \~ \~ \~1.3. Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Шевченко О.А., що діє на підставі ордеру серії ВТ № 1040767 від 10.10.2023 підтримав позов, навів доводи, аналогічні доводам позовної заяви. Зазначив, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати найкращім інтересам дитини, а саме виїзду за кордон, оскільки відповідач перешкоджав в цьому позивачці, та в майбутньому, після досягнення дитиною повноліття, відповідач (батько) не зможе звернутися до повнолітнього сина з позовом про стягнення аліментів. 1.4. Відповідач [PERSON] до суду\~не з`явився,\~про час,\~дату та\~місце розгляду\~справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями судових повісток. Таким чином, суд, в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. 1.5. Представник\~третьої особи\~ служби\~у справах\~дітей Ірпінської\~міської ради\~Бучанського району\~Київської області\~ Козир\~О.В., що діє на підставі довіреності від 05.06.2023 (а.с. 86) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за її відсутності з проханням при постановленні рішення врахувати найкращі інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області (а.с. 84-85). Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. 1.6. Представник\~третьої особи\~служби у\~справах дітей\~Черкаської міської\~ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 2.1. 05.05.2023 позивачка надала до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с. 33-34). 2.2. 17.05.2023 до суду надійшов лист (повідомлення) третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради про неможливість надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки позивачка та дитина мешкають на території Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області (а.с. 40). 2.3. 20.06.2023 судом отримано висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області від 20.06.2023 (а.с. 87-89). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 3.1. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Зобов`язані треті особи: служби у справах дітей Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області та служби у справах дітей Черкаської міської ради надати суду висновки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 21). 3.2. Ухвалою суду від 20 червня 2023 клопотання позивачки [PERSON] про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів через систему «EasyCon» - задоволено (а.с. 66-67). 3.3. Ухвалою від 19 липня 2023 року закрито підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 101,\~105-106). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. 27.06.2014 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 12 вересня 2019 року розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області. Рішення набрало законної сили 15.10.2019 року (а.с. 15-17). 4.2. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). 4.3. З характеристики учня 2-Д класу Ірпінського академічного ліцею «Мрія», завіреної належним чином вбачається, що позивачка «… приділяє належну увагу вихованню сина, розвитку здібностей. Хлопчик охайний, домашні завдання виконує. Мама кожного дня вранці, перед роботою, приводить [PERSON] до ліцею, а після уроків забирає його» (а.с. 11). Довідкою від 14.02.2023 Ірпінського академічного ліцею «Мрія» підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в даному ліцеї (а.с. 12). 4.4. З висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] вбачається, що дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 08.06.2023 та встановлене, що малолітній [PERSON] проживає з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка займається його вихованням та утриманням. Батько дитини [PERSON] проживає за кордоном в Польщі. 02.06.2023 [PERSON] надав до служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міською ради письмові пояснення, в яких зазначив, що категорично проти позбавлення його батьківських прав та бажає приймати участь у його вихованні. Однак на сьогодні мати чинить перешкоди у вихованні, змінила номери телефонів собі та дитині. Також повідомив, що з початком війни в Україні він запросив колишню дружину [PERSON] з сином приїхати до нього в Польщу, організував їх евакуацію з м. Ірпінь, та після прибуття до Польщі орендував житло, забезпечував всім необхідним. Через неякий час [PERSON] разом з сином повернулася до України, не попередивши батька. Оскільки позбавлення батьківських прав є виключною мірою, на підставі вищевикладеного, розглянувши надані документи та заслухавши пояснення матері та дитини, діючи виключно в інтересах дитини та посилаючись на норми законодавства, комісію рекомендувала надати висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , 2014 року народження (а.с.88-89). 4.5. Даний висновок затверджений Рішенням Ірпінської міської ради № 70/8 від 20.06.2023 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина» (а.с. 87). V. Оцінка суду. 5.1. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. 5.2. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. 5.3. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 5.4. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 5.5. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 5.6. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). 5.7. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 5.8. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. 5.9. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 5.10. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). 5.11. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 5.12. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 5.13. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 5.14. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. 5.15. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18,\~від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. 5.16. При вирішення даного спору, застосовуючи положення статті 164 СК України суд бере до уваги, що позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. 5.17. Встановлені фактичні обставини справи не дають суду підстав вважати про винне ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] і, відповідно, про наявність підстав для позбавлення останнього батьківських прав відносно його сіна [PERSON] , 2014 року,\~який проживає разом з матір`ю. 5.18. Надані суду докази: характеристика та довідка стосовно навчання дитини в Ірпінському академічному ліцеї «Мрія» не дають суду підстав для висновку про винне ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем. 5.19. Письмові пояснення викладача по вокалу від 20.02.2023 (а.с. 13) судом не можуть бути прийняті до уваги як доказ, оскільки є недопустимим, в розумінні ст. ст. 78 ЦПК України. Однак і ці пояснення також не доводять винної поведінки відповідача. 5.20. При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні. 5.21. У даній справі судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунуся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яка залишилася проживати з матір`ю. 5.22. Навпаки, з висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що «02.06.2023 [PERSON] надав до служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міською ради письмові пояснення, в яких зазначив, що категорично проти позбавлення його батьківських прав та бажає приймати участь у його вихованні. Однак на сьогодні мати чинить перешкоди у вихованні, змінила номери телефонів собі та дитині. Також повідомив, що з початком війни в Україні він запросив колишню дружину [PERSON] з сином приїхати до нього в Польщу, організував їх евакуацію з м. Ірпінь, та після прибуття до Польщі орендував житло, забезпечував всім необхідним. Через неякий час [PERSON] разом з сином повернулася до України, не попередивши батька». 5.23. Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком, за слів позивачки, займається вона, не свідчить безумовно про те, що батько дитини не бажає приймати участь в утриманні і вихованні сина, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Позивач з вимогами про стягнення аліментів з відповідача не зверталась. 5.24. Батьківські права засновані на\~спорідненості батьків з дитиною, тому погіршення особистих стосунків батька і дитини чи батьків самої дитини може мати тимчасовий характер і не є підставою для позбавлення батьківських прав. 5.25. Суд також приймає як належний та допустимий доказ висновок затверджений Рішенням Ірпінської міської ради № 70/8 від 20.06.2023 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина» (а.с. 87). 5.26. Таким чином, суд враховує, що батько [PERSON] проживає окремо від дитини, при складанні висновку Ірпінської міської ради про позбавлення батьківських прав заперечував проти позбавлення батьківських прав, позивачем не було надано суду негативних характеристик відносно відповідача, інших доказів, які б з достовірністю підтверджували, що відповідач свідомо та остаточно нехтує своїми обов`язками відносно дитини, втратив цікавість до дитини, а інтереси дитини вимагають застосування такого крайнього заходу як позбавлення батька батьківських прав. 5.27. Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що обґрунтовується на загальному, повному, об`єктивному та зовнішньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючі належність, допустимість,\~достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачем не надано доказів, які б з достовірністю підтверджували позовні вимоги, тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2 Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, судові витрати покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: dismissed