Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором про\~сплату аліментів\~на дітей\~та стягнення\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~зазначивши,\~що 30\~травня 2013\~року виконавчим\~комітетом Ворзельської\~селищної ради\~міста Ірпеня\~Київської області,\~було зареєстровано\~шлюб між\~сторонами.\~Від шлюбу\~з відповідачем\~мають трьох\~малолітніх дітей:\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .\~На підставі\~рішення Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~по справі\~№ 367/8799/18\~від 11.02.2019\~року шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~було розірвано.\~Попередньо між\~сторонами в\~позасудовому порядку\~було вирішено\~питання щодо\~участі кожного\~з батьків\~у матеріальному\~забезпеченні дітей,\~08.02.2019\~року,\~за взаємним\~бажанням та\~обопільною згодою,\~між нею\~та [PERSON] \~в порядку\~статті 189\~Сімейного кодексу\~України було\~укладено договір\~про виховання\~та утримання\~дітей,\~про сплату\~аліментів на\~дітей,\~про визначення\~місця проживання\~дітей та\~участь батьків\~у їхньому\~вихованні. В період\~з лютого\~по липень\~місяць 2019\~року відповідач\~вправно та\~в необхідному\~обсязі сплачував\~аліменти на\~дітей.\~ У\~вказаний період\~часу відповідач\~окрім сплати\~аліментів ще\~приймав участь\~і у\~додаткових витратах\~на дітей.\~З лютого\~2020\~року відповідач\~почав частково\~ухилятися від\~обов`язку матеріального\~утримання спільних\~з нею\~трьох малолітніх\~дітей.\~З цього\~часу відповідач\~почав надсилати\~аліментні виплати\~несистематично та\~не в\~повному обсязі.\~З вересня\~2020\~року відповідач\~повністю припинив\~надсилати аліментні\~виплати за\~вказаним рахунком\~чи в\~інший спосіб.\~Таким чином,\~за період\~з лютого\~2020\~року по\~жовтень 2020\~року включно,\~відповідач заборгував\~виплати аліментів\~за 9\~календарних місяців,\~на загальну\~суму 45\~398\~(сорок\~п`ять тисяч\~триста дев`яносто\~вісім)\~гривень 15\~(п`ятнадцять)\~копійок.\~Дана сума\~підтверджується здійсненим\~розрахунком заборгованості\~по сплаті\~аліментів,\~який додається\~до позовної\~заяви. Враховуючи вимоги укладеного договору та відповідно до положень ч. 1 статті 196 Сімейного кодексу України, на суму заборгованості слід нарахувати пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У зв`язку із цим відповідач має сплатити пеню за прострочення сплати аліментних платежів у розмірі 13\~932,96грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів за період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року включно у розмірі 45\~398,15грн та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 13\~932,96грн. за період з 01 лютого 2020 року по 31 жовтня 2020 року включно. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Майко М.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити, розгляд справи проводити за наявними в матеріалах справи доказами, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 30.05.2013 року виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 2 шлюбі, який розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2019 року у цивільній справі № 367/8799/18, провадження № 2/367/601/2019. Сторони мають спільних дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області 18.11.2013 року; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області 29.04.2015 року; доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області 13.05.2017 року. 08.02.2019 року між [PERSON] (матір`ю) та [PERSON] (батьком) було укладено договір про виховання та утримання дітей, сплату аліментів на дітей , про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їхньому вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстровано в реєстр за № 221. Згідно п. 6 договору укладенням цього договору встановлюється обов`язок батька сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: доньки, [PERSON] , [INFO] , сина, [PERSON] , [INFO] , доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 100 (ста) відсотків встановленого місячного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Стягнення розпочати з моменту укладення цього Договору. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 30 (тридцятого) числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері рахунок, за наступними реквізитами або за іншими реквізитами, які вкаже матір не пізніше, ніж за п`ять банківських днів до граничного терміну виплати: рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570. Згідно п. 10. договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі та в порядку, передбаченим чинним на той момент законодавством. Згідно п. 11. договору сплата батьком неустойки не звільняє батька від виконання зобов`язань за даним договором. Вимоги п. 15. договору передбачають, що усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між батьками. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Як встановлено судом, відповідач не виконує свої зобов`язання за договором про виховання та утримання дітей, про сплату аліментів на дітей, про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їхньому вихованні від 08.02.2019 та на момент подачі позовної заяви до суду має заборгованість. Однак, позивач за виконавчим написом нотаріуса про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, згідно укладеного договору, не зверталась, не отримувала жодного рішення, та надалі на примусове виконання до органів державної виконавчої служби не пред`являла. Окрім цього, доказів того, що даний договір сторонами змінювався, розривався та на час розгляду справи судом не є дійсним, суду надано не було. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Частинами 1, 2 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у сприянні належному виконанню зобов`язання та стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує лише до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991, визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно розрахунку, наданого позивачкою розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року складає 45\~398,15грн., розмір пені за прострочення сплати аліментних платежів складає 13\~932,96грн. Відповідач не спростував твердження позивача, щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, також не надано відповідачем і доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментних зобов`язань за період з лютого 2020 року до жовтня 2020 року докази існування незалежних від відповідача обставин, внаслідок яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, у справі відсутні. Враховуючи, що суд не встановив обставин, які б підтверджували відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, наявні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої п. 10 договору про виховання та утримання дитини неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Суд погоджується із розрахунком позивачки, оскільки розрахунок заборгованості та неустойки (пені) відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в повному обсязі. Відповідно до ст. 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved