Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини яким вказав, що [INFO] померла мати [PERSON] . Заповіту вона не залишила. Позивач вказав, що він належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна матері. Крім нього у покійної є ще спадкоємці першої черги за законом, це її діти - відповідачі по справі, однак останні на спадщину не претендують. [PERSON] вказав, що він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини до Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області оскільки йому не було відомо про те, що матері належали земельні ділянки загальною площею 4,207 га на території Льотничівської сільської ради Володимирського району Волинської області. У зв`язку із вищевказаним [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, тож просив суд визначити для нього додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до нотаріальної заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви, якими позов визнали, не заперечували проти визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, просили проводити розгляд справи без їх участі. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: 11 жовтня 2023 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд, з рахуванням вимог ст. 200 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.1965 року Льотничівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.03.2010 року виконкомом Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з листа Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 1171/01-16 від 18.10.2023 року, спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Інші спадкоємці після померлої до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини він не зверталися, а тому вважаються такими що не прийняли спадщину. Згідно довідки Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 1477 від 01.08.2018 року, [PERSON] померла та постійно проживала в с. Когильне Володимир-Волинського району Волинської області. Спадщину з дня її смерті прийняв її син [PERSON] . Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, позивач, вважається таким, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем (ст. 1268 ч.3 ЦК України). Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положеньст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався в день відкриття спадщини [INFO] та закінчився відповідно 14.09.2010 року. У визначений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , мотивуючи це тим, що йому не було відомо про наявність спадкового майна після матері. Про наявність у покійної земельної ділянки він дізнався лише через 10 років після смерті [PERSON] . Листом № 1916/01-16 від 09.10.2018 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з його пропуском. Вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого брата, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття [PERSON] не міг у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки був необізнаний про наявність спадкового майна,суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними. З огляду на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, останній не може захистити своє право, при цьому, позивач вважається таким, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, а відповідач проти позову не заперечує, тож суд дійшов висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved