Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 січня 2022 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1571, яким стягнув з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 54\~768 гривень 00 коп. 14 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68603764. Позивач вказав, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1571. У судове засідання позивач не з`явився. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Представник товариства\~з обмеженої\~відповідальності «Фінансова\~компанія «Укрфінстандарт» у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І., в судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою судді\~Бориспільського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~16\~листопада 2023\~року було\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі в\~порядку спрощеного\~позовного провадження. Судом встановлено, що 09 жовтня 2022 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1571, про стягнення з [PERSON] на користь\~Товариства з\~обмеженої відповідальності\~«Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договором №3324992 від 28.02.2020 року. 11 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі примусового виконання виконавчого напису №1571, виданого 09 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Встановлено, що кредитний договір №3324992 від 28 лютого 2020 року, укладений між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 09 січня 2022 року приватним нотаріусом нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1571, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] сплачував судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Оскільки пред`явлений ним позов задоволений у повному обсязі, тому з ТОВ «ФК«Укрфінстандарт» на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved