Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У червні 2023 року позивач Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] в особі [PERSON] , звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] народилась [PERSON] . [PERSON] є одинокою матір?ю по відношенню до малолітньої [PERSON] . Дитина не має місця реєстрації проживання. 02.05.2023 до Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] написала заяву про влаштування її малолітньої доньки [PERSON] в сім?ю патронатного вихователя. Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.05.2023 № 185 малолітня [PERSON] , [INFO] влаштована в сім?ю патронатного вихователя [PERSON] та помічника вихователя [PERSON] . Згідно пояснень патронатного вихователя [PERSON] за час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] в сім?ї патронатного вихователя матір дитини - [PERSON] , жодного разу не приходила та не цікавилася життям та здоров?ям доньки [PERSON] . Станом на 09.06.2023 [PERSON] до Служби не звернулась, на запрошення не реагує, подальшою долею дитини не цікавиться та жодної дії щодо її повернення в біологічну сім?ю не вчиняє. [PERSON] надані рекомендації посадових осіб Служби не виконує, до порад не дослухається, тенденції на покращення ситуації в сім?ї відсутні. Враховуючи викладене, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відоповідача аліменти з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду, на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати малолітня [PERSON] , [INFO] ; малолітню [PERSON] , [INFO] передати органу опіки та піклування - Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації для подальшого забезпечення дитини сімейними формами виховання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.06.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, надали висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.06.2023. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 00039566898 від 06.05.2023, [PERSON] є одинокою матір?ю по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина не має реєстрації місця проживання. 02.05.2023 до Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] написала заяву про влаштування її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сім?ю патронатного вихователя. [PERSON] повідомила посадовим особам Служби, що не має житла придатного для проживання та не має змоги матеріально забезпечувати малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 09.05.2023 Службою у справах дітей та сім?ї винесено наказ № 22 «Про постановку на облік малолітньої [PERSON] , [INFO] », в якому зазначено, що малолітню [PERSON] , [INFO] поставлено на облік Служби, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Причина постановки - ухилення одинокої матері [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.05.2023 № 185 малолітня [PERSON] , [INFO] влаштована в сім?ю патронатного вихователя [PERSON] та помічника вихователя [PERSON] . Інформацію про влаштування та місце перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] була надана її матері [PERSON] . Як вбачається з пояснення патронатного вихователя [PERSON] , за час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] в сім?ї патронатного вихователя матір дитини - [PERSON] , жодного раху не приходила та не цікавилася життям та здоров?ям доньки [PERSON] . До пологового будинку 30.04.2023 каретою екстреної медичної допомоги була доставлена [PERSON] , разом з новонародженою дитиною, що підтверджується випискою про новородженого виданої Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський пологовий будинок № 1» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.05.2023. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] в 2010 позбавлялася батьківських обов`язків рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2010 позбавлялася батьківських прав відносно старших дітей [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2004 року народження. В 2016 матір [PERSON] за невиконання батьківських обов`язків рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2016 позбавлялася батьківських прав відносно трьох дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2013 року народження. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з висновку Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-9213 від 07.08.2023 посадовими особами Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації здійснений виїзд на останню відому адресу проживання матері [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Переврити умови проживання [PERSON] , не виявилося за можливе, двері будинку ніхто не відкрив. Зовні будинок має занедбаний вигляд. Матері [PERSON] залишено повідомлення з?явитися до Слудби у справах дітей та сім?ї. Про що, складений відповідний акт від 02.06.2023. 19.06.2023 посадовою особою Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та представником сектору ювенальної превенції відділу превенції Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснено черговий візит до родини [PERSON] , під час якого вдалося обстежити умови проживання новонародженої дитини. Зафксовано факт невиконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, розвитку та виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] , а саме: приватний будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває в антисанітарійному стані, захаращена різним мотлохом, непотребом та сміттям. В будинку відсутні вікна та двері. В будинку відсутнє електропостачання. Посадовими особами Служби у справах дітей та сім?ї проведено спілкування [PERSON] щодо вирішення подальшої долі малолітньої [PERSON] , [INFO] . Під час розмови [PERSON] відчувався запах вживання алкогольних напоїв, коли дана громадянка робила рухи руками, то в руках був помітний тремор. За інформацією сектору ювенальної превенції відділу Голосіївського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві від 10.07.2023 № 10837/125/47-2023 [PERSON] двері будинку за адресою: [ADDRESS] не відкриває, на телефонні дзвінки не відповідає. При спілкуванні з сусідами було з`ясовано, що [PERSON] тривалий час не зявляється за вказаною адресою. Станом на 02.08.2023 [PERSON] до Служби не звернулась, на запрошення не реагує, подальшою долею дитини не цікавиться та жодної дії щодо її повернення в біологічну сім?ю не вчиняє. [PERSON] надані рекомендації посадових осіб Служби не виконує, до порад не прислухалася, тенденції на покращення ситуації в сім?ї відсутні. Згідно висновку Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - орган опіки та піклування № 100-9213 від 07.08.2023 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином судом встановлено, що відповідач життям своєї доньки [PERSON] не цікавиться, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї доньки, а тому суд доходить до висновку, що необхідно [PERSON] позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає настуне. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням того, що [PERSON] , самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: не приходить до дитини, не цікавиться життям та здоров?ям, матеріально не забезпечує малолітню [PERSON] , при цьому [PERSON] є особою працездатного віку, відомості про розмір її доходів відсутні. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання доньки, а тому суд доходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 червня 2023 року також підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки за позовними вимогами про встановлення опіки та стягнення аліментів позивача у порядку п. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому такий у розмірі 2147,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved