Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання особи виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач є власником особистого рахунку квартири [ADDRESS] . Дана квартира була одержана сім`єю у складі 5 осіб на підставі ордеру у 1977 році. На даний час квартира належить до житла державного фонду (у приватну власність в порядку безоплатної приватизації державного житлового фонду не передана). Відповідач на даний час зареєстрована за вказаною адресою, хоча фактично з дня реєстрації та по даний час в зазначеній квартирі не проживала та не з`являється. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються і які відповідач не сплачує, не приймає участі в утриманні житла. Таким чином, позивач зазначає про те, що оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, а отже вважається такою, що втратила право користування квартирою. Просить визнати [PERSON] ,\~ [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні просила вимоги позову задовольнити. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлена належним чином шляхом оголошення на сайті «Судова влада України». Копія ухвали про відкриття провадження по справі та копія позовної заяви, адресовані відповідачу, повернулися до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, щозгідно ордеру № 932 від 02.12.1977 [PERSON] на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради від 28.11.1977 № 570 видано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира одержана сім`єю у складі 5 осіб: [PERSON] як власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] син, [PERSON] дочка. Згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу 28.10.2006 з [PERSON] . Згідно Акту депутата Бучанської міської ради від 23.06.2023, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] . Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~\~здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом\~\~про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач як власник особового рахунку в квартирі за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи вище\~наведені норми\~законодавства та\~конкретні обставини\~справи,\~а саме\~те,\~що відповідач у квартирі не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved