Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 25 лютого 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~111. В обґрунтування позову зазначала, що 25 лютого 2017 року вона і [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом подружнього життя відносини в їхній сім`ї поступово погіршувалися, частіше виникали сварки, конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до остаточного припинення ними шлюбних відносин, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. На даний час сторони проживають в одному житловому будинку, оскільки відсутня можливість проживати окремо, проте спільного господарства вони не ведуть з лютого 2018 року, сумісного бюджету теж не мають. Їхній шлюб фактично розпався та носить лише формальний характер. Надання сторонам строку для примирення подружжя є недоцільним, їхні спроби відносити шлюбні відносини позитивних результатів не принесли. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Майновий спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини між сторонами на даний час відсутній. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити, оскільки за наданий судом строк подружжя не примирилося, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вважає, що розірвання шлюбу є недоцільним, оскільки це буде мати негативні наслідки для їхнього малолітнього сина. Просив суд у задоволенні позову відмовити. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 25 лютого 2017 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~111. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 25 травня 2023 року ухвалою суду на виконання вимог ст. 111 СК України за заявою відповідача [PERSON] сторонам у справі надався строк для примирення подружжя терміном два місяці. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснив, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з лютого 2018 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча проживають в одному житловому будинку. За наданий судом строк подружжя не примирилося. Позивач наполягає на задоволенні позову та розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved