Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

В червні 2023 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обгрунтування позову вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.05.2007 року на праві спільної часткової власності належить частка квартири [ADDRESS] . У даній квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які понад 8 років не проживають за місцем реєстрації. Зазначає, що тривала відсутність відповідачів обумовлена тим, що вони переїхали на постійне місце проживання до країни-агресора - російської федерації у місто Владивосток, де отримали громадянство російської федерації, що підтверджує поясненнями сусідів по парадному. Відповідачі не проживають у даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням, ні вона, ні інші члени сім`ї відповідача не чинили. Через те, що місце проживання відповідачів зареєстровано у спірній квартирі, позбавлена можливості оформити субсидію . Посилаючись на ст.316, 317, 319, 321, 379, 405 ЦК України просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 26.06.2023 року розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні. 09.10.2023 року по справі проведено підготовче засідання та розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заява де просила розгляд справи проводити без її участі, враховуючи стан здоров`я. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації, повернулися конверти з відміткою, що адресати відсутні, так і через публікацію на сайті судової влади, причини неявки не повідомили, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідачів. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.05.2007 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях). Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно положень статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зі змісту позову убачається, що наявність реєстрації відповідачів у спірній квартирі , які в ній не проживають за доводами позивача, перешкоджає позивачці оформити субсидію та покладає на неї обов`язок по утриманню житла яким відповідачі не цікавляться. Відповідно до реєстру територіальної громади міста Києва зареєстрованим місцем проживання відповідачів є кв. [ADDRESS] . З матеріалів справи убачається, що позивач не є одноособовим власником спірної квартири, відповідачі також є співвласниками спірного житла, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed