Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 17.09.2010 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердивла свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладено на банківському сайті складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви. Оскільки [PERSON] була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання заяви, то між сторонами був укладений Договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору, відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт. За умовами договору, відповідачка зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, оплачувати комісії, а у випадку невиконання зобов`язань виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплатити винагороди Банку, а також штрафи. Відповідачка взяті на себе зобов`язання виконує з порушенням, у зв`язку з чим, станом на 13 березня 2023 року, її заборгованість перед банком складає 30 130,27 грн, в тому числі: 24 526,49 грн заборгованість за тілом кредиту, 5603,78 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також витрати судового збору в розмірі 2684,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, однак до позовної заяви додав клопотання в якому повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи в разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку за № 1001140100175470837, заповненої та підписаної відповідачкою [PERSON] , [INFO] , та датованої 17.09.2010 року, вбачається, що ознайомившись із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами «Приватбанку», відповідачка просила надати їй платіжну картку «Кредитка Універсальна». Водночас, у зазначеній заяві друкованим текстом зазначено, що підписант згоден з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Підписант підтверджує і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді, які також розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, а також обов`язок підписанта виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. У підписаній 17.09.2010 відповідачкою довідці № 0706091400174771638 "Про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50000035950169, РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] ", підписаній відповідачкою, зазначається тип карти та кредитної лінії (відновлювана), базова процентна ставка (3 %), розмір щомісячного платежу (7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості), термін внесення щомісячних платежів (до 25 числа місяця, наступного за звітним), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні терміну платежу. Окрім цього в довідці зазначено, та на її звороті розшифровано приклади нарахування процентів та комісій. Також у довідці наявний друкований текст, зі змісту якого вбачається, що підписант ознайомлений з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.09.2010, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 13.03.2023 року встановлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 24526,49 гривень, заборгованість за простроченими відсотками становить становить 5603,78 грн. Із виписки [PERSON] , [INFO] , за договором б/н встановлено, що відповідачка користувалася грошовими коштами банку. Станом на 01.01.2023 баланс залишку після операцій на її картці становить «-30 130,27». Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленою на [PERSON] підтверджено, що позивач неодноразово змінював умови кредитування та обслуговування кредитної картки відповідачки (змінював кредитний ліміт). У довідці б/н та без підпису наявні відомості щодо переліку кредитних карток, які були надані відповідачці згідно з кредитним договором. Також позивач додав до матеріалів позовної заяви непідписані відповідачкою Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також роздрукований з сайту наказ № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, яким затверджені зазначені Умови та Правила. Оцінивши докази, досліджені в ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статями 626, 628\~ЦК\~України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку\~АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Таким чином, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на: встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 17 вересня 2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, в цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), від 12\~лютого\~2020\~року\~у\~справі\~№\~382/327/18-ц\~(провадження\~№\~61-21994\~св\~19) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. Водночас суд дійшов до висновку, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк», а отже кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для позивача. За таких обставин, без належного підтвердженнятого, які саме Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку були запропоновані відповідачу, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору, до якого приєдналася [PERSON] , оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. І лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. При цьому суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 вересня 2010 року шляхом підписання анкети-заяви. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку, визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що повністю узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Разом з тим, пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг у ПриватБанку, також послався на довідку про умови кредитування від 17 вересня 2010 року, яка підписана відповідачкою, та надав відповідний розрахунок заборгованості відповідачки за даним договором. У довідці про умови кредитування від 17 вересня 2010 року з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» зазначено, що базова відсоткова ставка за користування кредитом (3%), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні. Враховуючи те, що зазначеною довідкою, яка підписана [PERSON] , визначено розмір відсотків за користування кредитом, то вони підлягають стягненню. Аналогічна позиція щодо необхідності врахування судом довідки про умови кредитування при вирішенні питання щодо існування між банком та відповідачем кредитних правовідносин міститься в постанові Верховного Суду України Постанова від 12 лютого 2020 року в справі № 382/327/18-ц (провадження № 61-21994 св 19). За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню окрім тіла кредиту (24 526,49 грн), заборгованість за відсотками за користування кредитом (5 603,78 грн). Враховуючи висновок суду про повне задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 2\~684,00 гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved