Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У квітні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням поданої у березні 2023 р. уточненої позовної заяви просить розділити житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши їй в натурі квартиру [ADDRESS] загальною площею 38,3 кв.м., до складу якої входять приміщення: 3-1 кухня площею 15,3 кв.м та 3-2 житлова площею 23,0 кв.м., відповідно до варіанту виділу частки в натурі №1 (додаток 2), визначеного у висновку експерта №03-03/2023 від 15.03.2023 р., припинивши при цьому право спільної часткової власності її та відповідачів на зазначений житловий будинок, а також стягнути з відповідачів на її користь компенсацію вартості частки у спільному частковому майні 4802,00 грн. Позов обґрунтовується тим, що позивачу належить на праві власності 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 12.02.2019 р. за реєстрованим №6-123 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №155904996 від 12.02.2019 р. По 1/4 частки житлового будинку належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, що видані 26.10.2021 р. приватним нотаріусом КМНО Рильською Л.С. за реєстровим №1137 та №1138 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, ще 1/4 частка житлового будинку належала за життя на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 30.01.2008 р. державним нотаріусом КМНО Зубченко Л.О. за реєстровим № 8-611. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частку житлового будинку. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65472696 від 07.07.2021 р., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом і єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є спадкоємець другої черги за законом - її рідний брат [PERSON] , який спадщину прийняв шляхом проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Між позивачем та відповідачами не досягнуто згоди про можливість добровільного виділу в натурі власникам їх часток у житловому будинку, у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2020 р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020 р. зупинено провадження у вказаній справі у зв`язку зі смертю [PERSON] . Ухвалою суду від 12.05.2021 р. поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2022 р. призначено у вказаній справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 10.10.2022 р. поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 16.03.2023 р. залучено до участі у справі правонаступників відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.07.2023 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 12.02.2019 р. за реєстрованим №6-123 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №155904996 від 12.02.2019 р. [PERSON] на праві власності належить 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 26.10.2021 р. приватним нотаріусом КМНО Рильською Л.С. за реєстровим №1137 та №1138, які містяться в матеріалах спадкової справи №38/2020, копія якої надійшла до суду 08.06.2022 р., відповідачі [PERSON] та [PERSON] від свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , отримали у спадщину по 1/4 частці вищевказаного житлового будинку. Як слідує з матеріалів спадкової справи №380/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , копія якої надійшла до суду 15.06.2020 р., [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті своєї матері, якій за життя на праві власності належала 1/4 частка вищевказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.01.2008 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори за реєстраційним №8-611, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та записаному в реєстрову книгу №д. 148-76 за реєстровим №216/8, але свідоцтва не отримали. Як стверджує позивач, між нею та відповідачами не досягнуто згоди про можливість добровільного виділу в натурі власникам їх часток у житловому будинку, що порушує її право як власника об`єкта нерухомості на володіння, користування та розпорядження частиною житлового будинку. За правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ст.ст. 356, 361 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю власністю у праві спільної часткової власності. Як вбачається з положень ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України спільна часткова власність здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. У постанові Верховного суду України у справі № 6-12цс13 зазначено про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 р., при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» станом на 27.04.2018 р., житловий будинок складається з житлового будинку під літ. "А", житлової прибудови під літ. «А1», прибудови під літ. «а», прибудови під літ. «а1», житлового будинку під літ. «Б», прибудови під літ. «б», погребу під літ. «підБ», вбиральні під літ. «В», сараю під літ. «Г», сараю під літ. «Д», сараю під літ. «Е», вбиральні під літ. «Ж», погребу під літ. «З», гаража під літ. «И», споруд 1-4, І. Згідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, який міститься у вищезазначеному технічному паспорті, до складу житлового будинку під літ. «А» входять три квартири, з яких: -загальна площа квартири [ADDRESS] становить 43,4 кв.м. та до якої входить: кухня площею 8,4 кв.м., два житлових приміщення площею 13,2 кв.м. та 16,7 кв.м. відповідно, тамбур площею 2,5 кв.м., а також комора площею 2,6 кв.м.; -загальна площа квартири [ADDRESS] становить 47,2 кв.м. та до якої входить: веранда площею 12,5 кв.м., кухня площею 6,3 кв.м., кухня площею 13,0 кв.м., житлове приміщення площею 15,4 кв.м.; -загальна площа квартири [ADDRESS] становить 38,3 кв.м. та до якої входить: кухня площею 15,3 кв.м., житлове приміщення площею 23,0 кв.м. Позивач просить виділити їй в натурі частину житлового будинку, а саме квартиру [ADDRESS] загальною площею 38,3 кв.м., до складу якої входять приміщення: 3-1 кухня площею 15,3 кв.м та 3-2 житлова площею 23,0 кв.м., відповідно до варіанту виділу частки в натурі №1 (додаток 2), відповідно до варіанту виділу частки в натурі №1 (додаток 2), визначеного у висновку експерта №03-03/2023 від 15.03.2023 р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи на замовлення учасника справи №759/6317/20. Враховуючи висновок експерта №03-03/2023 р. від 15.03.2023 запропонований Позивачем варіант виділу її частки майна в натурі є технічно можливим. Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Поряд з цим, з аналізу норм ст.ст. 358, 364 ЦК України слідує, що якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Як вбачається з висновку експерта №03-03/2023 від 15.03.2023 р., дослідженням встановлено, що вартість 1/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на день проведення експертизи становить 57513,25 грн. У варіанті №1 розподілу, сума грошової компенсації [PERSON] від інших співвласників становить: 57513,25 - 52711,0= 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні, де: 52711,0 грн. - вартість частки запропонованої для виділу [PERSON] у варіанті №1; 57513,25 грн.- вартість ідеальної частки [PERSON] . Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved