Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2021 року \~між нею та [PERSON] був укладений договір позики, згідно з яким остання отримала у борг 180 880 грн, що в еквіваленті по домовленості сторін складає 6 650 доларів США, які зобов`язувалась повернути до 17 грудня 2021 року, про що надала відповідну розписку. Проте відповідач у встановлений строк борг не повернула, тому просить стягнути з неї борг за договором позики у розмірі 537 780 грн, з яких: 265\~335 грн сума основного боргу; 6\~146,20 грн - інфляційні збитки; 1\~298,80 три відсотки річних; 265\~000 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання та судові витрати( пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 43\~789 грн та судовий збір в розмірі 5\~377 грн). У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Встановлено, що 09.02.2023 \~між ТОВ Полтавський завод продтоварів «Світанок» та [PERSON] укладений договір позики б/н, згідно з яким останньому передано у власність грошові кошти у розмірі 6000 грн, які зобов`язувався повернути до 31 травня 2023 (а.с.10-11). Також 05.04.2023 було укладено договір б/н, згідно з яким [PERSON] передано у власність грошові кошти у розмірі 15 000 грн, які останній зобов`язувався повернути до 30 липня 2023 (а.с.11-12). \~ \~ \~ \~Окрім того, 26.05.2023 між ТОВ Полтавський завод продтоварів «Світанок» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору позики від 05.04.2023, згідно з якою сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору позики до 09.06.2023 (а.с.13). Встановлено з квітня по червень 2023 відповідачем повернуто грошові кошти позивачу за договором позики від 05.04.2023 в загальному розмірі 12 941,00 грн, що підтверджується прибутковими касовими ордерами (а.с.14-21). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 1047 ЦК\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Враховуючи правовий висновок, що міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. \~ \~ \~ \~Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Встановлено, що 14.07.2023 між адвокатом Адвокатським бюро «Юрія Христофорова» та ТОВ «Полтавський завод продтоварів «Світанок» укладений договір про надання правової допомоги №01/07-23 (а.с.22). Відповідно до рахунку-фактури №1 (оплати правничої допомоги адвоката) від 14.07.2023 на виконання договору про надання правової допомоги адвокатом надана правова допомога щодо стягнення у судовому порядку заборгованості з [PERSON] , за яку позивач сплатив гонорар в розмірі 3000грн (а.с.23). Згідно з ч. 1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6\~ст.137 ЦПК України\~передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи, що відповідач у судові засідання не з`явився та не надав будь-яких заперечень по справі, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне стягнути їх у повному обсязі. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved