Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

19.09.2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що подружні відносини сторін стали погіршуватись. На сьогоднішній день у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати, на примирення не згоден. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 25.09.2023 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що стосовно проживання спільної дитини спору немає, дитина мешкає із нею. Просила залишити шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.10.2009 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 622, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя сторін не склалося, на сьогоднішній день у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved