Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] , в якому прохає стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 66716,94 грн та витрати на проведення незалежної оцінки в розмірі 2800 грн. Одночасно позивач прохає стягнути на його користь з ТДВ «СК «Гардіан» страхове відшкодування в розмірі 32718,98 грн та 255,48 грн пені. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2021 приблизно о 23 год. 02 хв. по вул. Небесної Сотні, 124 у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортної пригода за участі автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] .. Відносно водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] , що спричинив ДТП, складено протокол про адміністративне правопорушення та передано матеріали до Ленінського районного суду м. Полтави. Внаслідок пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/57/21 від 22.01.2021, яка набрала законної сили 02.02.2021, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано, водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] .. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/1136594 від 18.12.2020. Максимальний розмір страхового відшкодування за шкоду завдану майну третьої особи за полісом АР/1136594 від 18.12.2020 складає 130000,00 грн., розмір франшизи складає 2600 грн. 11.01.2021 [PERSON] подав письмове повідомлення до ТДВ «СК «ГАРДІАН» про настання дорожньо-транспортної пригоди та 23.02.2021 заяву про виплату страхового відшкодування, 18.01.2021 представник страховика оглянув пошкоджений у ДТП автомобіль Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] ТДВ «СК «ГАРДІАН» було прийнято рішення про виплату власнику автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] , страхового відшкодування в розмірі 72382,15 грн. на підставі складеного аварійним комісаром [PERSON] аварійного сертифікату №51-D/83/7. 06.04.2021\~ ТДВ\~«СК «ГАРДІАН»\~перерахувало на\~розрахунковий рахунок\~ [PERSON] \~страхове відшкодування\~у розмірі\~72382,15\~грн.\~Відповідно до\~наданої ТДВ\~«СК «ГАРДІАН»\~ копії\~аварійного сертифікату\~№51-D/83/7\~про визначення\~вартості матеріального\~збитку,\~завданого власнику\~колісного транспортного\~засобу,\~аварійним комісаром\~ [PERSON] \~було проведено\~дослідження 18.01.2021\~та 07.02.2021\~складено аварійний\~сертифікат.\~Оскільки аварійний\~ комісар [PERSON] визначив вартість КТЗ і вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням зносу не на дату заподіювання збитків, аварійний сертифікат №51-D/83/7 не може бути використаний для цілей визначення розміру ймовірного страхового відшкодування. З метою відновлення свого порушеного права на отримання страхового відшкодування в повному обсязі позивач був вимушений замовити у незалежного оцінювача проведення оцінки КТЗ для визначення як розміру страхового відшкодування так і розміру завданих йому збитків. Відповідно до\~виконаного оцінювачем\~ [PERSON] \~звіту №16/02/21\~про оцінку\~вартості (розміру)\~збитків,\~заподіяних пошкодженням\~транспортного засобу,\~ринкова вартість\~автомобіля Toyota\~ COROLA,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~станом на\~06.01.2021\~складає 269866,45\~грн,\~вартість відновлювального\~ремонту \~автомобіля Toyota\~ COROLA,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~станом на\~06.01.2021\~складає 201663,87\~грн.\~(включаючи\~ПДВ на\~запасні частини,\~матеріали),\~відновлювального ремонту\~ з\~урахуванням зносу\~автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 06.01.2021 складає 126 232,18 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали). Зважаючи на той факт, що ТДВ «СК «ГАРДІАН» виплатив [PERSON] страхове відшкодування за полісом АР/1136594 від 18.12.2020 в розмірі 72382.15 грн., то відповідно сума невиплаченого страхового відшкодування складає 32718,98 грн (105101,12 грн - 72382,15 грн). [PERSON] зобов`язаний відповідно до ст.ст.11,22,1194 ЦК України сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром майнової шкоди, та розміром страхового відшкодування та витрати, які позивач поніс з метою відновлення свого порушеного права. Відповідно до виконаного оцінювачем [PERSON] звіту №16/02/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 06.01.2021 складає 201 663,87 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали), без ПДВ вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 06.01.2021 року складає 171\~818,06 грн. Оскільки відповідно до ст.ст.29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ «СК «ГАРДІАН» повинен виплатити суму страхового відшкодування в розмірі 105101,12 грн., то різниця між фактичним, розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає 66716,94 грн (171 818,06 грн -105 101,12 грн). Відповідно до ст. 1194 ЦК України [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 66 716,94 грн. Також з метою відновлення порушених прав, а саме права на отримання компенсації, завданої позивачу в результаті пошкодження КТЗ в ДТП майнової шкоди, [PERSON] вимушений, був замовити та оплатити проведення незалежним оцінювачем оцінки майнової шкоди та розмір витрат на проведення незалежним оцінювачем оцінки майна складає 2800,00 грн. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 28.07.2021, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.01.2022 за клопотанням позивача у вказаній справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 08.08.2022 провадженні у справі поновлено у зв`язку з надходженням на адресу суду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи та уточнення даних, необхідних для проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 14.12.2022 задоволено клопотання судового експерта Балинського Євгена від 29.07.2022, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 11.09.2023 провадження у вказаній цивільній справі було поновлено. Після надходження висновку експерта представником позивача уточнено вимоги та подано заяву від 24.10.2023, в якій прохає стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 68159,03 грн та витрати на проведення незалежної оцінки в розмірі 2800 грн., а також витрати на оплату судової експертизи у сумі 4295,46 грн, та судовий збір у сумі 567, 42 грн. Також від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справи у зв`язку із відмовою від позову в частині позовних вимог до ТДВ «СК «Гардіан». Ухвалою суду від 16.11.2023 прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», а провадження у справі в цій частині - закрито Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги до [PERSON] останній підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористався, причин не прибуття в судове засідання не повідомив. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 16.11.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч.1\~ст.76\~ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2\~ст.77 ЦПК). У ч.1 ст.89\~ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх поцесуальних прав та обв`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно вказаної постанови суду від 22.01.2021, 06.01.2021 близько 23 год. 02 хв. по вул. Небесної Сотні, 124 у м. Полтаві, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ). У результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2109», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» згідно полісу № АР/001136594, максимальний розмір страхового відшкодування за шкоду майну складає 130000,00 грн, розмір франшизи складає 2600 грн. 11.01.2021 [PERSON] подав письмове повідомлення до ТДВ «СК «ГАРДІАН» про настання дорожньо-транспортної пригоди та 23.02.2021 заяву про виплату страхового відшкодування, Відповідно до аварійного сертифікату №51 -D/83/7 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ станом на 18.01.2021 визначено в розмірі 85046,38 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали). 06.04.2021 ТДВ «СК «Гардіан» складено страховий акт № G-4730-1 та перераховано на рахунок [PERSON] страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб в розмірі 72382,15 грн, без ПДВ. Відповідно до виконаного оцінювачем [PERSON] звіту №16/02/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 06.01.2021 складає 269866,45 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 06.01.2021 складає 201663,87 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 06.01.2021 складає 126232,18 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали). Згідно з висновком експерта №234-235 від 31.08.2023 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota COROLA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , без врахування ПДВ станом на 06.01.2021 складала 195246,73 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу КТЗ автомобіля марки «Toyota COROLA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , без врахування ПДВ станом на 06.01.2021 складала 129687,70 грн. Після надходження висновку експерта, позивачем були збільшені вимоги до ТДВ «СК «ГАРДІАН» та [PERSON] та в подальшому у зв`язку із відмовою позивача від вимог до страхової компанії, провадження у справі в цій частині закрито. Таким чином позивач прохає суд стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 68159,03 грн (вартість відновлювального ремонту без ПДВ 195246,73 грн сума страхового відшкодування за полісом 127087,70 грн), витрати на проведення незалежної оцінки в розмірі 2800 грн, та судові витрати пропорційно розміру позовних вимог 4295,46 грн на оплату судової експертизи, 567,42 грн судового збору. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Зі змісту ст. 979 ЦК України слідує, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст.ст.28,29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу\~з\~урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок про правильне застосування норм права та, зокрема, зазначено у п. 69, що «у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». \~ \~ \~ \~Також, виходячи зі змісту положень\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ЦК України\~та постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, вбачається, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку особи, яка завдала шкоди. \~ \~ \~ \~Проте, межі відповідальності страховика встановлюються тим же\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, відповідно до тих же ст.ст. 29, 36 Закону страховики у разі заподіяння майнової шкоди шляхом пошкодження транспортного засобу відшкодовують лише шкоду у розмірі ремонту з урахування зносу, при цьому, завжди зменшуючи розмір такого відшкодування на розмір ПДВ, решту - різницю між повною вартістю ремонту - відшкодовує заподіювач шкоди у порядку\~ст. 1194 ЦК України. \~ \~ \~ \~Різниця між виплаченою позивачу страховиком відповідача сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена\~законодавчими обмеженнями\~щодо відшкодування шкоди страховиком, зокрема,\~врахуванням зносу\~при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Тому саме\~відповідач,\~як особа винна у вчиненні ДТП,\~зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. \~ \~ \~ \~Схожі висновки, містить ряд постанов Верховного Суду, зокрема, постанова ВС від 15 жовтня 2020 року (справа №755/7666/19, провадження №61-10010св20), а також постанова ВС від 16 лютого 2022 року у справі №709/370/20, де було відкрито касаційне провадження з метою формування єдиної правозастосовчої практики у спірних правовідносинах. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яка становить 68159,03 грн, в порядку ст.1194 ЦК України. Також з відповідача [PERSON] слід стягнути розмір витрат на проведення незалежним оцінювачем оцінки майна, що складає 2800 грн. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено на 55,5% ( 70959,03 грн задоволена сума до стягнення від загальної ціни позову), суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 567,42 грн. (1022, 37 * 55,5 %) та 4295,46 грн. витрат для проведення експертного дослідження (7739,57*55,5%). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved