Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 30 190,59 гривні та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 18.02.2011 року. Шляхом підписання вказаної заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами ", які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався положеннями п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, згідно яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у відповідних розмірах згідно доданого розрахунку. Відповідач [PERSON] порушила умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернула, внаслідок чого станом на 09.08.2022 року виникла заборгованість на загальну суму 30 190,59 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 25 803,73 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4 386,86 грн. Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. 24.03.2023 року представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. Вказала, що 26.04.2017 року відповідачу було відкрито кредитний рахунок № [NUMBER] та видано кредитку картку № [NUMBER] , у подальшому у зв`язку із закінченням терміну дії було перевипущено кредитку картку, отримано кредитку картку № [NUMBER] . Кредитний ліміт по кредитній картці № [NUMBER] було збільшено 26.04.2017 до 2800 грн., 31.07.2017 до 18 000 грн., 13.10.2017 р. до 23 000 грн., 04.02.2019 р. до 30 000 грн. На початку 2022 року Позивачем було заблоковано карту № [NUMBER] Відповідача. Позивачем до позовної заяви було долучено Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», копію наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції від 06.03.2010 року, а кредитний рахунок Відповідачу було відкрито 26.04.2017 року. Вказує, що Умови та Правил надання банківських послуг у 2017 році при отриманні кредитної картки Відповідачем були затверджені в іншій редакції. У 2017 році Відповідач не підписував жодних документів про ознайомлення з правилами надання банківських послуг. Наданий Позивачем Витяг з Тарифів взагалі незрозуміло станом на який рік і якою датою затверджений. Відповідачем даний Витяг не підписувався. У Анкеті-заяві від 18.02.2011 р. містяться лише персональні дані Відповідача, дата та її підпис. У вказаній Анкеті-заяві відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг, порядок формування овердрафту. Отже, Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» та копію наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та Витяг з Тарифів, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису Відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.04.2021 року. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг та Тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та врегулювання інших умов кредитування, вважаємо, що надані Позивачем Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», копія наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та Витяг з Тарифів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору. Крім того, вважали, що такий документ як «копія паспорту споживчого кредиту», яка долучена до позовної заяви не може бути підтвердженням укладення договору про споживчий кредит, оскільки вказаний документ свідчить лише про ознайомлення споживача з інформацією про можливі умови споживчого кредитування, про що вказано в самому документі. Так, способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Також вважали, що Позивачем належним чином не доведено правомірність стягнення заборгованості за простроченими відсотками. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, стягнення з Відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4386,86 грн. вважають незаконним. Посилаючись на наведене, представник відповідачки просила відмовити в частині стягнення відсотків. Крім того, представник відповідачки просила у відзиві розстрочити виконання рішення суду на 24 (двадцять чотири) місяці шляхом сплати рівними частинами. Вказала, що через війну в Україні, стрімкий ріст курсу валют, збільшення цін на продукти та всього необхідного для проживання, зменшення заробітної плати необхідність матеріально підтримувати батьків, фінансове становище Відповідача є досить скрутним і сума боргу у розмірі 25 803,73 грн. є занадто великою для сплати єдиним внеском. 12.04.2023 року представник позивача подала відповідь на відзив. Вказала, що Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши то заяву. Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) та є загальнодоступною інформацією. Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна GOLD з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5% (42% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Відповідно до заяви/договору підписаної Клієнтом встановлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті, становлять між Клієнтом та Банком Договір про надання банківських послуг, прийняття даних умов підтверджується підписом Клієнта у заяві, на підставі якого в подальшому і була надана карта № 5168742200077505 Клієнту. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Підписавши анкету-заяву від 18.02.2011 року, Відповідач приєднався до умов та правил надання Банківських послуг. На підставі підписаного кредитного договору Відповідач отримав 26.04.2017 року кредитну картку Універсальна GOLD № [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом у розмірі: 2 800.00 грн. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, шо позивач частково сплачував заборгованість за договором. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі. 20.04.2023 року представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив. Вказує про те, що заява Відповідача датована 18.02.2011 р., а кредитний рахунок відкритий 26.04.2017 р., і у матеріалах справи відсутня редакція Умов та Правил надання банківських послуг, з якою Позивач повинен був ознайомити Відповідача і якими повинні були керуватися сторони при укладенні та виконання кредитного договору від 26.04.2017 р. У тексті Відповіді на відзив від 31.03.2023 р. також не вказано якою редакцією Умов та Правил надання банківських послуг керувався Позивач при складанні заяв по суті даної справи, і посилання Позивача на конкретні пункти Умов та правил надання банківських послуг не можуть бути взяті до уваги з огляду на розбіжності у затверджених Позивачем редакціях Умов та правил надання банківських послуг. Також зазначила, що такі документи як Пам`ятка клієнта або Довідка про умови кредитування, які видаються позичальнику, визначають, зокрема умови кредитування, вид кредитної картки, у матеріалах справи відсутні, Відповідачем не підписувалися. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Таким чином, вважають доданий Позивачем документ Витяг з Тарифів неналежним доказом у справі. Вважають, що Позивачем не було доведено належними та допустимим доказами факт ознайомлення Відповідача з Тарифами, Умовами та Правилами надання банківських послуг станом 26.04.2017 року, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, стягнення з Відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4386,86 грн. є незаконним. Представник позивача в судове засідання не заявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача адвокат Чеховська Д.Р. подала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Просила врахувати подані строною відповідача відзив на позовну заяву та заперечення. Просила задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 18.02.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам, а також сплачувати комісію відповідно до умов договору. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка підписана відповідачем, зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами. Окрім цього, зобов`язався отримати копію договору шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту, виконувати умови договору та ознайомлюватись із його змінами на сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua. Разом із позовною заявою, позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна GOLD», а також Умови та правила надання банківських послуг. Частиною 1 статті 527\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти зобов`язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525\~цього Кодексу передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ст.ст. 526, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 09.08.2022 року має заборгованість 30 190,59 грн., яка складається з наступного: 25803,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4386,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії. Відповідно до ч.4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 03.07.2019 р. Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову в цивільній справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у подібних правовідносинах, якою зроблено правовий висновок про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу на те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту таУмов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на зазначений правовий висновок Верховного Суду, який є для суду обов`зковим, враховуючи те, що на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості позивачем надано письмові докази, у яких відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку про відсутність підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які позивач вважає узгодженими. Враховуючи вищенаведені обставини, визнання відповідачем позову в частині стягнення основної заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення неповернутої суми кредитних коштів в розмірі 25 803,73 грн., а в задоволенні позову в частині стягнення відсотків слід відмовити. Крім того, відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення терміном на два роки, з мотивів війни в Україні, стрімкого росту курсу валют, збільшення цін на продукти та всього необхідного для проживання, зменшення заробітної плати, необхідність матеріально підтримувати батьків, скрутного фінансового становища. Відповідно до ст. 267 ЦПК Українисуд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст.435\~ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, вбачається, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом при ухваленні самого рішення. Із змісту п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року вбачається, що суд, який ухвалив рішення, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити його виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Із змісту п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, вбачається, що визначення порядку виконання рішення суду, надання розстрочки виконання зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Із матеріалів долучених до відзиву вбачається, що Відповідач працює у державній установі «ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ» Державної служби морського та внутрішнього водного транспорту України (надалі «ДУ «Держгідрографія») на посаді головного фахівця Відділу євроінтеграції та зв`язку з органами державної влади управління міжнародних відносин та комунікації з органами державної влади. У зв`язку із введенням воєнного стану та широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Наказом ДУ «Держгідрографія» №38 від 02.03.2022 року було оголошено простій не з вини працівників з 01 березня 2022 року. Наказом ДУ «Держгідрографія» від 15.04.2022 року №62 на період дії воєнного стану було встановлено неповний робочий час на умовах дистанційної роботи, встановлено здійснювати оплату праці працівників за фактично відпрацьований час без врахування премій, надбавок та доплат. Відповідачу було встановлено 6-годинний робочий день, що підтверджується додатком №1 до наказу ДУ «Держгідрографія» від 15.04.2022 року №62. У травні 2022 року ДУ «Держгідрографія» повідомила що у зв`язку з воєнним станом та військовою агресією на території України, ДУ «Держгідрографія» не має можливості отримувати дохід від своєї діяльності, поповнювати фонд заробітної плати та вимушена тимчасово, на період воєнного стану, з 01 травня 2022 року зменшити розмір посадового окладу. Відповідно до Наказом ДУ «Держгідрографія» від 22.06.2022 р. №62 Наказ ДУ «Держгідрографія» від 15.04.2022 року №62 втратив чинність. Наказом ДУ «Держгідрографія» від 22.06.2022 р. №216-к на період дії воєнного стану встановлено неповний робочий час на умовах дистанційної роботи з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу. З червня 2022 року Відповідачу встановлено 6-годинний робочий день, що підтверджується витягом з додатку №1 до наказу ДУ «Держгідрографія» від 22.06.2022 р. №216-к. У 2022 році заробітна плата Відповідача в середньому становила 9000 грн., що підтверджується розрахунковими листками за 2022 рік. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання зазначеного судового рішення на один рік. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2121,25 грн. На підставі ст.ст. 526,527,530,634,1050,1054ЦК\~України та

Outcome: partial