Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

15.08.2023 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] і [PERSON] (покупцями), посвідчений 30.05.2003 року в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058, зареєстрований 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі № 63-57, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.05.2003 року між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] , [PERSON] (покупцями), був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна, який посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058 та зареєстрований 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі № 63-57, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на даний час вказаний договір не оскаржений та не скасований, вони відкрито володіли та розпоряджалися придбаним майном, відбулося повне виконання умов договору. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя заповіт не залишив. Позивач являється спадкоємицею за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України. Спадщину прийняла шляхом проживання разом зі спадкодавцем. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О. № 914/02-14 від 04.08.2023 року, їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , частка якої успадковується, посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими просять справу розглянути за їх відсутністю, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 30.05.2003 року, посвідченого директором Товарної біржі «Бесарабська» Клименко І.М., реєстраційний номер № 058 та зареєстрованого 19.06.2003 року в Ізмаїльському МБТІ в реєстровій книзі за № 63-57, що підтверджено відповіддю на запит № 719, наданою 09.10.2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис. Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею». При укладенні договору всі вимоги, передбачені\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір. Отже, реєстрація за [PERSON] та [PERSON] права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.05.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 25.07.1970 року міськбюро РАЦС м. Ізмаїла; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 24.03.1972 року Ізмаїльським міськбюро РАЦС; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.11.1975 року Ізмаїльським відділом РАЦС. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на квартиру [ADDRESS] , тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно зі спадкодавцем за однією адресою не проживали та у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняли. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О. № 914/02-14 від 04.08.2023 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , частка якої успадковується, посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058. Оскільки позивачу з відповіді державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О. № 914/02-14 від 04.08.2023 року стало відомо про необхідність визнання дійсним договору купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений в Бесарабській товарній біржі, реєстраційний № 058, суд вважає, що строк звернення до суд був порушений з поважних причин та підлягає поновленню. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved