Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

у вересні 2023 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 09 вересня 2021 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір. У порушення умов вищевказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 02 серпня 2023 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 27\~963,93 грн, яка складається з наступного: 16\~999,56 грн заборгованість за кредитом; 10\~964,37 грн заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Постановленою суддею ухвалою від 07 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що 09 вересня 2021 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. Позивач зазначає, що станом на 02 серпня 2023 року за відповідачем утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 27\~963,93 грн, яка складається з наступного: 16\~999,56 грн заборгованість за кредитом; 10\~964,37 грн заборгованість за відсотками, яку позивач і просить стягнути з відповідача. На підтвердження своїх доводів позивачем до позовної заяви надано, зокрема: розрахунок заборгованості за договором від 09 вересня 2021 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , з якого встановлено нарахування відповідачеві заборгованості за період з 13 вересня 2021 року по 02 серпня 2023 року /а.с.6 зворот/; виписку по картці [PERSON] за період з 12 вересня 2021 року по 01 серпня 2023 року /а.с.7-9/; належним чином засвідчену копію довідки за лімітами клієнта [PERSON] за кредитним договором № б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10074088175) від 09 вересня 2021 року, за період з 03 вересня 2021 року по 02 серпня 2023 року. Також до позовної заяви позивачем додано належним чином засвідчену копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 09 жовтня 2015 року, підписану [PERSON] /а.с.10/. При цьому, суду не надано кредитного договору, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 09 вересня 2021 року, заборгованість по якому позивач просить стягнути з відповідача. З наданих суду матеріалів установлено, що заборгованість позивачем відповідачеві нарахована за кредитним договором від 09 вересня 2021 року, кредитний ліміт також встановлено за кредитним договором від 09 вересня 2021 року, однак такого договору чи його належним чином засвідченої копії позивачем не надано. Таким чином, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором від 09 вересня 2021 року. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. За ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження укладення кредитного договору між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 09 вересня 2021 року. При цьому, обґрунтовуючи позов позивач вказує на невиконання відповідачем саме договору від 09 вересня 2021 року та щодо невиконання якого надано докази виникнення та наявності заборгованості, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаним кредитним договором внаслідок відсутності можливості визначити складові умови договору, перевірити виконання положень ст. 1055 ЦК України. За таких обставин, враховуючи подання позивачем заяви про розгляд справи у його відсутність, що позбавляє суд можливості роз`яснити в судовому засідання наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed