Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У липні 2021 року до суду звернувся представник Акціонерного Товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та нарахувань у загальному розмірі 95112,76 грн., що виникла на підставі споживання електроенергії за відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що\~АТ "ДТЕК Одеські Електромережі" постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач - [PERSON] . 23.02.2021 року уповноваженими представника АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» при проведені перевірки на предмет дотримання відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, надалі ПРРЕЕ за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення, а саме згідно змісту акту: Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до мереж, що не є власністю АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Самовільне підключення виконанно прихованим з порушенням схеми обліку. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. Порушення продемонстровано споживачу». На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог п.8.2.5 ПРРЕЕ за результатом виявленого складено Акт про порушення № 8020066 від 23.02.2021 р., який\~містить підписи двох представників АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»\~та підпис Ткачук Л.Г., яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача для проведення перевірки. Акт складений відповідно до вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ та підтверджує становлений АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» факт самовільного безоблікового підключення електропроводки споживача до мереж АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ і ІЕКТРОМЕРЕЖІ» поза розрахунковим приладом обліку. Документів, які б свідчили про зворотне, матеріали справи не містять. Отже, Акт № 8020066 від 23.02.2021 р. складено у відповідності до вимог правил та є дійсним. Законодавець не надає оператору системи розподілу інших засобів довести факт рушення окрім як шляхом складання Акту про порушення. Таким чином, Акт є єдиним достатнім, належним та допустимим доказом наявності у відповідача порушень Правил роздрібного ринку електричною енергією. У свою чергу Схемою електроживлення споживача до Акту № 8020066 від 23.02.2021 р.\~_\~графічно визначено місце (точка) самовільного підключення до відповідних мереж. 30.03.2021р. комісія з розгляду актів про порушення АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» розглянула Акт №8020066 від 23.02.2021 р. та прийняла рішення (протокол №478 від 30.03.2021 р.) провести розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ розрахунковим шляхом на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії у відповідності до пунктів 8.4.2.6, 8.4.7, 8.4.8.4, 8.4.13 положення п. 8.4. ПРРЕЕ за 12 календарних місяців по силі струму спрацювання автоматичного вимикача 50А за тарифами, які діяли протягом розрахункового періоду. Таким чином, з урахуванням п.п. 8.4.2.6, 8.4.13 розрахунку вартості не облікованої електричної енергії склав 93 131,61 гривень. Копія протоколу № 478 від 30.03.2021 року, розрахунку та рахунку за необліковану електричну енергію були направлені відповідачу рекомендованим листом. Вище вказаний рахунок у встановлений термін сплачено не було. У зв`язку з тим, що заборгованість відповідача на теперішній час не була сплачена, позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 20.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить відкласти розгляд справи на невизначений термін до закінчення воєнного стану, відзив на позов не надав. У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України\~Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 24 лютого 2023 року. Водночас уведення воєнного стану на території України не є перешкодою для діяльності органів держави (за виключенням окупованих територій), в тому числі судів. Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до\~статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом. Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження. Не можуть бути відкладеними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення безпеки учасників судових процесів і відвідувачів судів припиняється проведення особистого прийому громадян керівництвом суду й обмежується допуск у судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних. Відповідно до ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо представлення стороною перед судом своєї справи, включаючи доводи та докази. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»). Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд справи протягом розумного строку обом сторонам, як позивачці, так і відповідачу. Відповідач просив суд відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану, тобто на невизначений термін, що очевидно та поза всяким розумним сумнівом призведе до порушення розумних строків розгляду справи, на які має право як позивачка так і відповідач. Відкладення розгляду справи на невизначений строк призведе до порушення ст.2 ЦПК України та не відповідатиме завданням та основним засадам цивільного судочинства. Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що\~АТ "ДТЕК Одеські Електромережі" постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач - [PERSON] . 23.02.2021 року уповноваженими представника АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» при проведені перевірки на предмет дотримання відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, надалі ПРРЕЕ за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення, а саме згідно змісту акту: Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до мереж, що не є власністю АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Самовільне підключення виконанно прихованим з порушенням схеми обліку. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. Порушення продемонстровано споживачу». На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог п.8.2.5 ПРРЕЕ за результатом виявленого складено Акт про порушення № 8020066 від 23.02.2021 р., який\~містить підписи двох представників АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»\~та підпис Ткачук Л.Г., яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача для проведення перевірки. Акт складений відповідно до вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ та підтверджує становлений АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» факт самовільного безоблікового підключення електропроводки споживача до мереж АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ і ІЕКТРОМЕРЕЖІ» поза розрахунковим приладом обліку. Документів, які б свідчили про зворотне, матеріали справи не містять. Отже, Акт № 8020066 від 23.02.2021 р. складено у відповідності до вимог правил та є дійсним. Законодавець не надає оператору системи розподілу інших засобів довести факт рушення окрім як шляхом складання Акту про порушення. Таким чином, Акт є єдиним достатнім, належним та допустимим доказом наявності у відповідача порушень Правил роздрібного ринку електричною енергією. У свою чергу Схемою електроживлення споживача до Акту № 8020066 від 23.02.2021 р.\~_\~графічно визначено місце (точка) самовільного підключення до відповідних мереж. 30.03.2021р. комісія з розгляду актів про порушення АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» розглянула Акт №8020066 від 23.02.2021 р. та прийняла рішення (протокол №478 від 30.03.2021 р.) провести розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ розрахунковим шляхом на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії у відповідності до пунктів 8.4.2.6, 8.4.7, 8.4.8.4, 8.4.13 положення п. 8.4. ПРРЕЕ за 12 календарних місяців по силі струму спрацювання автоматичного вимикача 50А за тарифами, які діяли протягом розрахункового періоду. Таким чином, з урахуванням п.п. 8.4.2.6, 8.4.13 розрахунку вартості не облікованої електричної енергії склав 93 131,61 гривень. Копія протоколу № 478 від 30.03.2021 року, розрахунку та рахунку за необліковану електричну енергію були направлені відповідачу рекомендованим листом Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Відповідно до ст.ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. У даному випадку заявник постачає електричну енергію боржнику, а останнім здійснюється оплата за електроенергію. Відповідно до п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб; надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного облік та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за споживну електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін, який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Пунктом 4.12 ПРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, і спорудах, комплексах будинків і споруд до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.5 ст. 20 Закону, послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Крім того, Закон України «Про ринок електричної енергії» регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого, постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Таким чином, спожиту відповідачкою за вказаний розрахунковий період нарахована заборгованість у розмірі 93131,61 грн. Щодо заявлених стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з травень 2021 р. по липень 2021 р. боржнику було нараховані у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційні витрати у розмірі 1399,40 грн. та за весь період прострочення 3% річних у розмірі 581,75 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно дост.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, та враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2270,00 грн., тому сума сплаченого судового збору в зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved