Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

В травні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та застосування наслідків недійсності правочину. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що рішенням від 20.12.2016 Оболонського районного суду м.Києва у цивільній справі № 756/16649/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] з останнього стягнуто на користь позивача 23258 грн. 32 коп. витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. Ухвалою від 14.06.2017 Апеляційного суду м.Києва дане рішення залишено без змін. 14.06.2017р. вказане рішення суду набрало законної сили, в зв`язку з чим у відповідача-1 з`явився обов`язок сплатити позивачеві присуджену суму. Постановою Верховного суду від 15.08.19 у даній справі касаційну скаргу відповідача-1 залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2017 року залишено без змін Відповідачеві-1 до 12.06.2017р. включно на праві власності належав транспортний засіб легковий автомобіль Samand\~LX\~1761,ДНЗ [NUMBER] . Будучи обізнаним про те що у разі залишення оскаржуваного ним рішення суду без змін, на виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження на вказаний легковий автомобіль буде накладено арешт з подальшим зверненням на нього стягнення, відповідач-1 13.06.2017 перереєстрував даний транспортний засіб на нового власника за договором купівлі-продажу - свою дружину - відповідача-2. Про дану обставину позивач дізналася з листів від 27.01.2023 та від 12.04.2023 Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області. З постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.09.2020, винесеної Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вбачається, що у відповідача-1 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Отже, оспорюваний правочин відповідачами вчинено з наміром завдати шкоди позивачеві у спосіб унеможливлення виконання рішення суду про стягнення на її користь з відповідача-1 грошових коштів, а сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідачі діяли недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду праву позивача на виконання рішення суду, оскільки відчуження належного відповідачеві-1 автомобіля відбулося з метою уникнення звернення стягнення на його майно як боржника. Відчуження належного відповідачеві-1 автомобіля призвело і до того, що відповідачем-1 не виконується і інше рішення суду - постанова Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі № 686/12695/22, яким з відповідача-1 на користь позивача стягнуто 17 655,24 грн. В постанові від 08 березня 2023 року справа № 127/13995/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив правовий висновок, відповідно до якого в обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора. Недійсність договору як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів, або ж їх відновлювати (висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17). З врахуванням наведеного позивач просить: визнати недійсним укладений між [PERSON] та [PERSON] договір від 13.06.2017 купівлі-продажу транспортного засобу - легкового автомобіля Samand\~LX\~1761,\~2007\~р.в.,\~№ двигуна\~ [NUMBER] ,\~№ кузова\~ [NUMBER] ,\~чорного кольору,\~д.н.з.\~ [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на автомобіль Samand\~LX\~1761,\~2007\~р.в.,\~№ двигуна\~ [NUMBER] ,\~№ кузова\~ [NUMBER] ,\~чорного кольору,\~д.н.з.\~ [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідачів, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20.12.2016р. у цивільній справі № 756/16649/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] з останнього стягнуто на користь позивача 23258 грн. 32 коп. витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. Про вказане рішення суду відповідачу [PERSON] було відомо, оскільки воно ним оскаржувалося, та ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.06.2017р. залишено без змін. Таким чином, 14.06.2017р. рішення Оболонського районного суду м.Києва від 20.12.2016р. набрало законної сили. Постановою Верховного Суду від 15.08.19р. у даній справі касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2017 року залишено без змін [PERSON] до 12.06.2017р. включно на праві власності належав транспортний засіб легковий автомобіль Samand\~LX\~1761,ДНЗ [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , чорного кольору. 13.06.2017 року на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6841/2017/495686 від 13.06.2017 року, укладеного в ТСЦ №6841 РСЦ МВС в Хмельницькій області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , автомобіль марки Samand LX 1761, 2007 р.в., № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , чорного кольору, д.н.з. [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] , д.н.з [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 05.09.1993 року. Отже, будучи обізнаним про те, що у разі залишення Апеляційним судом м.Києва 14.06.2017р. оскаржуваного ним рішення суду без змін, на виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження на вказаний легковий автомобіль буде накладено арешт з подальшим зверненням на нього стягнення, [PERSON] 13.06.2017р. відчужив на підставі договору купівлі-продажу даний транспортний засіб своїй дружині - [PERSON] . Постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.09.2020р. ВП № 62661876, виконавчий лист виданий 17.10.2019р. Оболонським районним судом м.Києва №2/756/3014/16 повернуто стягувачу [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки за боржником не виявлено майна на яке можливо звернути стягнення. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.03.2023р. в справі № 686/12695/22 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, розподіл судових витрат змінено. Позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 14151 гривню 20 копійок інфляційних втрат і 3504 гривні 04 копійки трьох процентів від простроченої суми, а всього 17655 гривень 24 копійки. У вказаній постанові апеляційний суд зазначив, що розмір завданої [PERSON] шкоди був визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року на момент розгляду справи. З набранням цим рішенням суду законної сили (14 червня 2017 року) у [PERSON] виникло зобов`язання сплатити позивачці точно визначений розмір шкоди. Це зобов`язання відповідач не виконав до теперішнього часу. Вищевказані обставини підтверджуються: рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20.12.2016р. у цивільній справі № 756/16649/13-ц; ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.06.2017р.; постановою Верховного Суду від 15.08.19р.; листами від 27.01.2023р., 12.04.2023р., 30.08.2023р. Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 04.05.2023р. № 00039526975; постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.09.2020р. ВП № 62661876; постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.03.2023р. в справі № 686/12695/22. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст. 203 ЦК України). Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~змісту статті\~234\~ЦК України\~фіктивним є\~правочин,\~який вчинено\~без наміру\~створення правових\~наслідків,\~які обумовлювалися\~цим правочином.\~Фіктивний правочин\~визнається судом\~недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Для визнання правочину фіктивним підлягає встановленню наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до положень статті 234 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року справа №369/11268/16-ц, Велика Палата зробила висновок, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №755/17944/18, Верховний Суд зазначив, що договором, який вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Згідно ч.3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що [PERSON] будучи боржником перед позивачем за рішенням суду, в період коли цивільна справа про відшкодування шкоди на користь позивачки перебувала на розгляді в суді апеляційної інстанції (за день до винесення ухвали судом), відчужив майно на користь своєї дружини [PERSON] , а тому слід дійти висновку, що в даному випадку його дії можна констатувати як зловживання правом з метою уникнення звернення стягнення на належне йому майно при виконанні рішення суду. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що рішення суду до цього часу не виконане боржником. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та застосування наслідків недійсності правочину, підлягають задоволенню та слід: визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №6841/2017/495686 від 13.06.2017 року - автомобіля марки Samand LX 1761, 2007 р.в., № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , чорного кольору, д.н.з. [NUMBER] , укладений в ТСЦ №6841 РСЦ МВС в Хмельницькій області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] ; скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль марки Samand LX 1761, 2007 р.в., № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , чорного кольору, д.н.з. [NUMBER] за [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до ст.141 ЦПУ України з відповідачів слід стягнути на користь держави 2147,20грн. судового збору, з кожного по 1073,60грн., враховуючи, що позивач відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved