Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У березні 2023 року позивач Акціонерне товариство «Страхова Компанія «ІНГО» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 15 грудня 2021 року на перехресті вул. Мельниченка та Кільцева дорога в м. Києві, керуючи автомобілем марки «РЕНО», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (далі - Відповідач) здійснено ДТП, у результаті якої застрахований іхньою страховою компанією автомобіль марки «МІТЦУБІСІ», д/н [NUMBER] (договір страхування № 310550431.21), що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Зазначили, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2022 р., ДТП мала місце з вини відповідача - [PERSON] . ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому на підставі рахунку № [NUMBER] від 16.12.2021р. ТОВ «Арма Моторс», відповідно до страхового акту № 4536909 від 17.12.2021 р. було сплачено страхове відшкодування у розмірі 66\~728,51грн., що підтверджується платіжним дорученням № 493 від 10.01.2022 р. Враховуючи те, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Київ від 21 січня 2022 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому відповідач має сплатити понесені позивачем витрати по відшкодуванню шкоди, яка була завдана в результаті ДТП, з вини відповідача. Також зазначили, що підтвердженням розміру реально завданої шкоди є рахунок, акт виконаних робіт та платіжне доручення про виплату страхового відшкодування. Вказали, що позивач звертався до відповідача з письмовою претензією про відшкодування шкоди вих. № 344 від 17.02.2022 р., повторно - 21.10.2022 р., яку відповідач 27.10.2022 р. отримав, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. У зв`язку з викладеним вище, просили суд, стягнути з [PERSON] РНОКПП [NUMBER] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» р/р [NUMBER] у ПАТ «ОТП Банк», МФО 300528, код ЄДРПОУ 16285602 суму страхового відшкодування у розмірі 66 728 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 51 коп., та судові витрати в розмірі 2\~864,00грн. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. 28 квітня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відправкою судових повісток, а також оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2021 року на перехресті вул. Мельниченка та Кільцева дорога в м. Києві, керуючи автомобілем марки «РЕНО», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (далі - Відповідач) здійснено ДТП, у результаті якої застрахований нашою страховою компанією автомобіль марки «МІТЦУБІСІ», д/н [NUMBER] (договір страхування До 310550431.21), що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2022 р., відповідача - [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок порушення Відповідачем п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху України.(а.с.32-33). Встановлено, що відповідно до централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «РЕНО», д/н [NUMBER] станом на 15.12.2021 застрахована не була. Також встановлено, що між Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» (далі за текстом - АТ «СК «ІНГО») та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування засобу наземного транспорту № 310550431.21 (далі - договір страхування), за яким застраховано транспортний засіб - «MITSUBISHI OUTLANDER», 2021 р.в., державний номерний знак [NUMBER] . (а.с.27-30, 34) Суд встановив, що після вищезазначеної ДТП потерпіла сторона [PERSON] звернувся до АТ «СК «ІНГО» із звернувся з повідомленням про автоаварію до АТ «СК «ІНГО» та з Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 15.12.2021 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування.(а.с.31, 41). Оскільки даний випадок є страховим, за договором страхування № 310550431.21, АТ «СК «ІНГО» вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування. АТ «СК «ІНГО», на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 66\~728,51 грн. Даний факт підтверджується страховим актом № 4536909 та платіжним дорученням № 493. Розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку № VSK0160842 від 16.12.2021р. ТОВ «Арма Моторс», ремонтної калькуляції № 3225 від 16.12.2021, та Акту виконаних робіт № ARM0117461 від 16 червня 2022р. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Ч.3 цієї ж статті зазначає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки винним у вчиненні дорожньої транспортної пригоди, що мала місце 15.12.2021 року є відповідач, то позивач набув права вимоги на відшкодування збитків. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. За наведених підстав на переконання суду, позов є обґрунтований такий, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved