Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення понесених судових витрат звернулась [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визначити виконавчий напис Приватного нотаріуса Броварского районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Київська обл., м.Бровари, вул. Грушевського, буд. 15, оф. 6, від 15 квітня 2020 року зареєстрований в реєстрі №8067, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТзОВ «Фінфорс», м. Київ, вул. Новопечерский провулок, буд.19/3, корп. 2, оф. 9, код ЄДРПОУ 41717584, заборгованості за договором №108123-А від 19 вересня 2017 року, грошових коштів у розмірі 9340 грн. 65 коп. (дев?ять тисяч триста сорок гривень 65 копійок), визнати таким, що не підлягає виконанню та понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віра Леонідівна повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від 23\~лютого 2006\~року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №8067 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором 9340,65 грн. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні виконавчим написом від 15 квітня 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., з якого вбачається, що вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, яка є Боржником за Кредитним Договором 108123-А від 19 вересня 2017 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», ідентифікаційний код юридичної особи 40071779, правонаступником усіх прав та обов?язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 40071779-1 від 26 квітня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», ідентифікаційний код юридичної особи 41717584, місцезнаходження:01042, м. Київ, вул. Новопечерський провулок, будинок 19/3, корпус 2, офіс 9, реквізити: № [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 108123-А від 19 вересня 2017 року. Строк платежу за Кредитним Договором 108123-А від 19 вересня 2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 квітня 2018 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 9340,65 (Дев?ять тисяч триста сорок гривень 65 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4500,00 (Чотири тисячі п?ятсот гривень 00 копійок); прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1735,65 (Одна тисяча сімсот тридцять п?ять гривень 65 копійок); строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок); строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок); строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3105,00 (Три тисячі сто пять гривень 00 копійок). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню - 9340,65 (Дев?ять тисяч триста сорок гривень 65 копійок). З дослідженої в судовому засіданні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62207598 від 29 травня 2020 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. вбачається, що відкрито виконавче провадження з виконання: виконавчого напису №8067, виданого 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТзОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 9340,65 гривень. Розбіжність прізвища позивача у виконавчому написі нотаріуса, документах виконавчого провадження, адвокатських запитах та позові пояснюється зміною прізвища після укладення шлюбу. Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 січня 2021 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 січня 2021 року про що складено відповідний запис № 67. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Вчинення виконавчих написів є процедурою за законодавством України, за якою нотаріус перевіряє наявність правочину та безспірність вимог за укладеним правочином, з огляду на те, що нотаріус виконує визначену Законом України та Кабінетом Міністрів України процедуру повернення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис\~це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Нормами законодавства передбачено обов`язкову вимогу встановлення безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п.2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен був пересвідчитись про відсутність на час пред`явлення вимоги стягувача безспірної заборгованості. В тому числі врахувавши повідомлення на адресу боржника та можливі заперечення з даного приводу. Однак, письмових доказів направлення на адресу боржника будь-яких повідомлень відповідачем суду надано не було. І про наявність таких повідомлень сам приватний нотаріус у виконавчому написі не зазначив. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~встановлений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п.3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. При прийнятті рішення судом приймається до уваги правова позиція касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладена в постанові 11 квітня 2019 року у справі №761/45737/17 щодо правової природи виконавчого напису нотаріуса та правова позиція Господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові 27 червня 2018 року у справі №905/2130/17 щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом за документами, які не можуть бути розцінені, як підтвердження безспірності заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованості за сумою кредиту, процентами у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та пропозиції позивача. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними не спростованими представником відповідача, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1- 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з положеннямист.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved