Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , згідно з яким просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у справі №569/9939/20 на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням суду з відповідача стягуються щомісячно аліменти на утримання доньки, у розмірі 3000, 00 грн. Визначений розмір аліментів не відповідає вимогам сьогодення та інтересам дитини, тобто не є достатнім для забезпечення належного утримання та виховання дитини. На даний час матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини через зростання цін на продукти та одяг, підвищення прожиткового рівня на дитину відповідного віку, крім того, дитина професійно займається художньою гімнастикою у складі спортивного клубу «Золота осінь», є призеркою та учасницею чисельних всеукраїнських турнірів, відповідно до посвідчення №167/2023, виданого Управлінням у справах молоді та спорту Рівненської облдержадміністрації, має І спортивний розряд з художньої гімнастики. Також, з 11.11.2022 дитина перебуває на ортодонтичному лікуванні, яке передбачає носіння знімного пластинкового апарату, який потребує заміни відповідно до віку дитини та етапів лікування. В подальшому рекомендовано ортодонтичне лікування за допомогою незмінного апарату брекет системи, яке є є дороговартісним, що в свою чергу потребує значних фінансових витрат. На час подачі позову змінився матеріальний стан і відповідача. Починаючи з 2023 року, [PERSON] постійно працює в ТОВ "Кромберг енд Шуберт Україна Лу", має стабільний дохід. У зв`язку з чим зміна способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму буде відповідати інтересам дитини та буде враховувати матеріальний стан відповідача. Ухвалою суду від 19.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове\~засідання для\~розгляду справи\~по суті\~призначено на 19.10.2023. 19 жовтня 2023 року розгляд справи було відкладено на 21.11.2023. 01 листопада 2023 року представницею відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що матеріальне становище відповідача не покращилося. Він справді перебував в трудових відносинах ТОВ "Кромберг енд Шуберт Україна Лу", проте, з 06.10.2023 згідно з наказом № 2018-к/тр від 03.10.2023 звільнений і на даний час є безробітним. Також вказує, що зміна способу стягнення аліментів суперечитиме інтересам дитини, оскільки може зумовити припинення стягнення до очікування працевлаштування відповідача. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивачки у судовому засіданні 21 листопада 2023 року підтримав позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується також свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , повторно виданого 21 червня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 1687. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04\~серпня 2020\~року у\~справі №569/9939/20було стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23 червня 2020 до повноліття дитини. Згідно довідки № 111 від 11.09.2023, виданої спортивним клубом з художньої гімнастики «Золота осінь», [PERSON] , [INFO] , дійсно займається художньою гімнастикою Сспортивному клубі з художньої гімнастики «Золота осінь» з 05.09.2014. Відповідно до посвідчення №167/2023, виданого Управлінням у справах молоді та спорту Рівненської облдержадміністрації, [PERSON] , [INFO] , має І спортивний розряд з художньої гімнастики. Згідно довідки від 11.09.2023, виданої лікарем-стоматологом [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , з 11.11.2022 перебуває на ортодонтичному лікуванні з діагнозом: вкорочення верхнього зубного ряду зліва, співвідношення 26/36 зубів по ІІ класу за Енглом. Відповідно до листа ТОВ "Кромберг енд Шуберт Україна Лу" від 06.10.2023, наказом № 2018-к/тр від 03.10.2023 відповідач був звільнений з роботи з посади інспектора з контролю якості продукції (вхідної) відділу якості. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 1-3 ст. 181 СК України).\\ Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Роз`яснення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто законодавством чітко визначені умови зміни вже встановленого розміру аліментів: зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на ст.192 СК України. Разом з цим Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст. 18 і 27). Аналіз даних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із відповідача на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у справі №569/9939/20 з твердої грошової суми на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Однак, доводи позивачки, якими обґрунтовувався позов, зокрема щодо платоспроможності відповідача та можливості сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі, не заслуговують на увагу, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. До заявленого розміру аліментів позивачка включила також витрати на участь дитини, зокрема, у спортивному клубі. Разом з тим, посилання позивачки на відвідування дитиною спортивного клубу не є забезпеченням дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, та виходить за межі поняття аліментів. До того ж, участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена ст. 185 СК України, проте, таких вимог у даній справі не заявлено і вони не є предметом судового розгляду, а ототожнення аліментів та додаткових витратах на дитину суперечить чинному сімейному законодавству. Тому, аналізуючи наявні у справі докази, надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, а також, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є завищеним. При вирішенні спору судом також враховується, що встановлений розмір аліментів, зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини, зростання цін на всі групи товарів для дітей є недостатнім і не забезпечує право дитини на належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому позивачка як одержувачка аліментів має право змінити спосіб їх стягнення, визначивши його у частці від доходу відповідача. Крім того, загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною, та такою де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але за існуючих цін на товари споживання, він є далеко недостатнім для утримання дитини, зокрема для забезпечення її життєдіяльності, харчування, проживання, придбання засобів для навчання та їх оплати. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів, так як вони відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. За таких обставин, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у справі №569/9939/20 на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Змінений розмір аліментів відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності з огляду на відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, та беручи до уваги, що платник аліментів є працездатною особою і має задовільний стан здоров`я, а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб саме дитини. Цей розмір є необхідним для забезпечення належних умов для її фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. При цьому слід зазначити, що положенням Цивільного процесуального кодексу України визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. З огляду на викладене вище, позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. При цьому суд вказує, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Стосовно доводів представника відповідача про відсутність стабільного доходу у відповідача суд зазначає, що відповідачем не надано жодних достатніх та допустимих доказів щодо свого середньомісячного доходу та джерел цього доходу, а відтак він не довів неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем. Щодо тверджень представника відповідача про те, що зміна способу стягнення аліментів суперечитиме інтересам дитини, оскільки може зумовити припинення стягнення до очікування працевлаштування відповідача, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, буде визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Крім того, інші доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, не спростовують висновків суду про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Outcome: partial