Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини яким вказав, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . Заповіту на належну йому 1/6 частки квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] він не залишив а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно. Позивач вказав, що він належить до другої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна брата. Крім нього у покійного [PERSON] є ще спадкоємець першої черги за законом, це його - відповідач по справі, однак останній на спадщину не претендує, до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини він не звертався, строки для прийняття спадщини в судовому порядку не поновлював, а тому вважається таким що не прийняв спадщину. [PERSON] вказав, що він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини до Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області в зв`язку із тим, що тимчасово знаходився за кордоном, а саме в місті Брест (Білорусія) у своєї рідної тітки, куди вимушений був поїхати в зв`язку із неналежним станом здоров`я останньої, яка потребувала стороннього догляду, лікувалася амбулаторно, так як окрім мене, в неї нікого немає. За кордоном позивач знаходився в період, з початку квітня 2019 року по кінець листопада 2019 року. Окрім того, [PERSON] не знав і не думав про те, що потрібно було подавати в шестимісячний термін після смерті брата заяву про прийняття спадщини, його ніхто про це його не повідомив. Про відкриття спадщини після смерті брата позивач дізнався в кінці 2022 року. У зв`язку із вищевказаним [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, тож просив суд визначити для нього додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області, заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні: Представник позивача адвокат Закревський І.В. надав суду пояснення, аналогічні викладеному в позові, заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Позивач заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: 18 жовтня 2023 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд, з рахуванням вимог ст. 200 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.08.1968 року Рожицьким райбюро РАГС Волинської області, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.04.2019 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, позивач є рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з листа Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 1209/01-16 від 25.10.2023 року, спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , позивач єдиний, хто претендує на спадкове майно після смерті покійного брата. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положеньст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався в день відкриття спадщини [INFO] та закінчився відповідно 10.10.2019 року. У визначений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого брата, мотивуючи це тим, що він перебував за межами України в Республіці Білорусь, оскільки доглядав там за хворою тіткою. Листом № 166/01-16 від 11.08.2023 року приватним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , у зв`язку з його пропуском. Вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого брата, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що одразу після смерті [PERSON] позивач в період часу з 18.04.2019 року по листопад/грудень 2019 року перебував у Білорусі. Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття [PERSON] не міг у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата через перебування за межами України, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними. З огляду на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, останній не може захистити своє право, відповідач проти позову не заперечує, тож суд дійшов висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved