Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

08.08.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якій просить суд стягнути відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 62200,97 грн, суму судового збору у розмірі 2147,20грн та 10000 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №5177157 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (05.01.2022) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 01.01.2022 відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6412,50 грн у зв`язку з чим відбулося продовження строку дії договору ще на 30 днів (до 31.01.2022 року) з стандартною процентною ставкою 1,90 відсотків в день, відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору. 31.01.2023 року відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3 договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів. 18.04.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 25000 грн - тіло кредиту та 26125 грн - нараховані проценти, всього\~51125,00 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до розрахунку позивача сума інфляційних втрат становить 9151,43 грн, три відсотки річних 1924, 54 грн. 18.10.2023 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач просить стягнути інфляційні збитки та три відсотків річних, що не законним в період дії воєнного стану та суперечить п. 18,19 Перехідних положень Закону України від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Щодо вимог про стягнення заборгованості, відповідач вказує, що довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» не є доказом переказу коштів за кредитним договором та підтвердження отримання їх відповідачем. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність заборгованості відповідача не надано виписки за картковими рахунками, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також, позивачем не надано розрахунку відсотків за кредитом. Відповідач вказує, що сплата чи не сплата позичальником кредитних платежів не свідчить про його бажання пролонгувати кредитний договір. Позивачем не надано належних доказів щодо пролонгації кредитного договору, тому відповідач вважає, що строк договору закінчився 06.01.2022 року. Тому розмір відсотків в межах строку кредитування (з 06.12.2021 по 06.01.2022 року) становить 14250,00 грн (25000,00/100*1,9*30), а за період після 06.01.2022 року підлягають стягненню відсотки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Також, відповідача вважає, що сума витрат на правову допомогу, то вони документально не підтверджені та відсутній розрахунок з чого вони складаються, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат. Крім того, вказана позовна заява є шаблонним документом та не потребує окремого написання стосовно кожного кредитного договору, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Судова влада України» з інформацією про кількість позовних заяв ТОВ «ФК «Фінтраст», поданих адвокатом Столітнім М. М. 20.10.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач вказує, що договір було укладено в електронній формі та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач оформлюючи кредитний договір заходила на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» www.creditplus.ua, на якому необхідно зареєструватися та створити електронний кабінет, в якому відповідачу надходить текст кредитного договору та в якому відповідач має змогу ознайомитися з Привалами. Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, тому відповідно немає права відкривати рахунки для клієнтів та відповідно не може надати виписку за такими рахунками. Переказ коштів, виданих у межах кредитного договору було здійснено шляхом перерахування на банківську карту, які відповідач вказав особисто у заяві на отримання кредиту, та підтверджується довідкою платіжного провайдера. Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після прологанції або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого договору, але не більше ніж на 90 днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2.2-4.2.4 договору. Згідно п. 4.3.2 споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах. передбачених п. 4.3.1 договору. Відсотки відповідачу нараховувалися відповідно до умов договору та у межах строку автопролонації договору. 31.10.2023 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач відмовляється від позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором у розмірі 51125,00 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. 06.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №5177157 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С783167 06.12.2021. Також, відповідачем шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором було підписано додаток №1 до договору споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Відповідно п. 1.3 договору сума кредиту складає 25\~000,00 грн. Строк дії кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Відповідно до п. 1.5.1 договору стандартна процента ставка становить 1,90 відсотків в день та застосовується: у межах строку кредиту. вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної карти, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації) виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» ( п. 3.1 договору). Відповідно до п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжено: -за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута така домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2 (п.п. 4.2.1-4.2.4) договору; або - в порядку автопрологації на кількість днів відповідно жл умов, визначених в п. 4.3 (п.п. 4.3.1-4.3.2) договору. Відповідно до п. 4.2.2 договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із способів, зазначених у договорі. Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після прологанції або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого договору, але не більше ніж на 90 днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Згідно п. 4.3.2 споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах. передбачених п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п. 4.2 договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надали їй кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №2635 від 04.05.2023 року відповідно до умов договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020 року ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомляє про успішність проведення операцій: 06.12.2021 року 15:39, 25000,00 грн на карту [NUMBER] . Згідно договору №087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020 року між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Авентус України», за цим договором клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати платежі з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервіса Visa Direct/Master Card Money Send. Враховуючи, що у кредитного договорі відповідач вказала карту [NUMBER] для зарахування кредитних коштів (п. 1.2 договору), згідно довідки ТОВ ФК «Контрактовий дім» було здійснено 06.12.2021 року переказ на карту [NUMBER] , з яким ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про надання послуг з переказу платежів, суд приходить до висновку, що вказаний переказ було здійснено на користь відповідача. Заперечення відповідача щодо відсутності даних про отримувача, суд вважає непереконливими, оскільки відповідач не надала доказів, що отримані кошти у розмірі 25000,00 грн були надані не кредитодавцем, а іншою особою. Щодо відсутності виписки по рахунку, то суд також звертає увагу, що відповідно до копії розпорядження №756 від 28.03.2017 року, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «Авентус Україна» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» немає права на відкриття рахунку клієнту та не видавав відповідачу картки, тому відповідно не може надати виписку по рахунку. Відповідно до долученого розрахунку заборгованості вбачається, що 01.01.2022 р. відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6412,50 грн. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала, свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 18.04.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на отримання яких належить клієнту. Згідно витягу з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №18.04./23-Ф від 18.04.2023 року під №5327 вказаний боржник [PERSON] , кредитний договір №5177157, сума заборгованості за основною сумою боргу 25000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 26125,00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору не сплачена і складає: 25000 грн - тіло кредиту та 26125,00 грн - нараховані проценти, всього\~51125,00 грн. Згідно з п. 1-1 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8\~ст. 11 цього Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону\~передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування»\~одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом С783167, який зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін», а також додатку до кредитного договору про сукупну вартість кредиту. Таким чином, між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір на умовах фінансового кредиту. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. На підставі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за договором про надання споживчого кредиту, в той час як відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 51125,00 грн. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 51125,00 грн. За правилами ч.1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано рахунок на оплату по замовленню №708/02/08 від 02.08.2023р на суму 10000 грн., копію платіжної інструкції № 913 від 02.08.2023 року про оплату ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» послуг адвоката у розмірі 10 000 грн., звіт про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023р., копію договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. Відповідач заперечувала щодо вказаної суми витрат на правову допомогу, вказує що справа є простою, шаблонною, адвокатом Столітнім М. М. в інтересах позивача подано велику кількість однотипних позовів про стягнення заборгованості. Суд вважає, що суму витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу завищеною, оскільки вид правової допомоги, що вказаний у звіті від 10.07.2023 р., враховуючи невелику складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом. Враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial