Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, покликаючись на те, що він - [PERSON] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 21 червня 2013 року. Відповідно до паспортних даних його прізвище російською мовою значиться - « [PERSON] ». Паспорт громадянина України йому видано на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.06.1968 виконавчим комітетом Луквицької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, в якому його прізвище українською мовою зазначено " [PERSON] ". У квітні 2023 року Івано-Франківською міською МСЕК йому встановлена ІІІ група інвалідності, загальне захворювання, з переоглядом 04.04.2024, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 223379 від 04.04.2023. У травні 2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності з доданими до неї документами. За результатом розгляду його заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення від 22.06.2023 за № 091630016030, яким відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю страхового стажу (13 років), визначеного статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.03.2003. Одночасно ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що до його стажу роботи не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] та військового квитка [NUMBER] від 14.10.1986, оскільки прізвище зазначене в документах на російській мові ( [PERSON] ) не відповідає паспортним даним заявника ([PERSON]). Заявник зазначає, що при прийнятті на роботу на першій сторінці його трудової книжки [NUMBER] допущено помилку у написанні прізвища російською мовою " [PERSON] " замість " [PERSON] ", тоді як в перекладі на українську мову його прізвище значиться " [PERSON] ". Крім того, у свідоцтвах серії [NUMBER] від 27.11.1985, серії [NUMBER] від 30.11.1985 та серії [NUMBER] від 26.12.1985, які підтверджують проходження ним навчання в Івано-Франківській автомобільній школі ДОСААФ за програмою водіїв транспортних засобів категорії А, В та С, його прізвище російською мовою також зазначено невірно: " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Також, у свідоцтві серії [NUMBER] , виданого 12.04.1989 Івано-Франківським облавтоучкомбінатом за результатами проходження ним курсів з перепідготовки водіїв з категорії В,С на Д, його прізвище помилково російською мовою вказано " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Наведене, зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки та свідоцтв, виданих Івано-Франківською автомобільною школою ДОСААФ та Івано-Франківським облавтоучкомбінатом. Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить заяву задовольнити. Представники заінтересованої особи в судове засідання не прибули. Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшли письмові пояснення, у яких вказується про відсутність заперечення щодо встановлення факту приналежності заявнику трудової книжки та військового квитка, оскільки прізвище заявника зазначене у документах російською мовою ( [PERSON] ) не відповідає його паспортним даним ([PERSON]). Просить розгляд справи здійснювати без участі представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 21 червня 2013 року. Відповідно до паспортних даних прізвище заявника російською мовою значиться « [PERSON] » (а.с. 8-9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.06.1968 виконавчим комітетом Луквицької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, прізвище заявника вказано українською мовою " [PERSON] " (а.с. 11). У квітні 2023 року Івано-Франківською міською МСЕК [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності, загальне захворювання, з переоглядом 04.04.2024, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №223379 від 04.04.2023 (а.с. 22). За результатом розгляду заяви [PERSON] Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення від 22.06.2023 за № 091630016030, яким заявнику відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю страхового стажу (13 років), визначеного статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.03.2003. Заявника повідомлено, що до його стажу роботи не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] та військового квитка [NUMBER] від 14.10.1986, оскільки прізвище зазначене в документах на російській мові ( [PERSON] ) не відповідає паспортним даним заявника ( [PERSON] ) (а.с. 23). Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] , прізвище написано російською мовою " [PERSON] " замість " [PERSON] " (а.с. 12-15). У свідоцтвах серії [NUMBER] від 27.11.1985, серії [NUMBER] від 30.11.1985 та серії [NUMBER] від 26.12.1985, які підтверджують проходження навчання в Івано-Франківській автомобільній школі ДОСААФ за програмою водіїв транспортних засобів категорії А, В та С, прізвище російською мовою зазначено " [PERSON] " (а.с. 16, 17, 18). У свідоцтві серії [NUMBER] , виданого 12.04.1989 Івано-Франківським облавтоучкомбінатом за результатами проходження курсів з перепідготовки водіїв з категорії В,С на Д, прізвище російською мовою вказано " [PERSON] " (а.с. 19). Як вбачається з архівної довідки Архівного відділу № 1 Івано-Франківської районної державної адміністрації від 27.07.2023 за № В 530/04-01, [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду слюсаря по ремонту автомашин по другому розряду в автоколону Солотвинського лісокомбінату с. Дзвиняч Богородчанського району Івано-Франківської області з 16.04.1986 та був звільнений з роботи власним бажанням з 10.10.1986 (а.с. 25). Наведене відповідає записам № 1 та № 2 трудової книжки [NUMBER] . Згідно архівної довідки Архівного відділу Івано-Франківської міської ради від 03.07.2023 № 35/59-4.01/578 слідує, що у документах ВАТ «Івано-Франківський автобусний парк» (колишнє АТП-12629) є дані про те, що [PERSON] було прийнято на роботу і направлено на курси підготовки водіїв категорії «Д» при Івано-Франківському ОАУК з 14.02.1989 (а.с. 24), що відповідає запису № 4 трудової книжки [NUMBER] . З довідки 5-ого Автобусного парку ГК «Мосгортранс», виданою [PERSON] про те, що він дійсно працював у 5-ому Автобусному парку за контрактом за вахтовим методом на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах (а.с. 21), що відповідає запису № 29 трудової книжки [NUMBER] . Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved