Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» (далі за текстом - АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон») про стягнення заборгованості заробітної плати в сумі 8 034,00 грн, компенсації за знецінення грошових коштів у розмірі 3 998,31 грн, завданої моральної шкоди в сумі 8 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 30 жовтня 1984 року позивачка працювала в АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» на посаді інженера, табельний номер 19164 . Під час перебування у трудових відносинах із відповідачем, з боку останнього була нарахована заробітна плата за вислугу на загальну суму 8 034,00 грн, у тому числі: 5 280,00 грн нараховано у жовтні 2018 року; 2 754,00 нараховано у січні 2019 року. По теперішній час заробітна плата так і не була виплачена, що свідчить про порушення відповідачем законодавства, зокрема ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 115 КЗпП України. Позивачка зазначає, що у квітні 2019 року після зміни керівництва АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» був виданий наказ № 15 від 24.04.2019 про скасування виплати раніше нарахованої заробітної плати за вислугу у повному обсязі, що є порушенням зі сторони відповідача. Після неодноразових усних звернень та прохань про виплату вищевказаної заробітної плати за вислугу, були тільки обіцянки, що виплатять. 30.06.2022 позивачка звернулась у письмовій формі із заявою на її виплату. Проте, станом на момент подання даної позовної заяви жодної відповіді від відповідача [PERSON] не отримувала. Поряд із сумою основного боргу позивачка просить компенсацію знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за період прострочення оплати з 2018 року по 2023 рік, що складає 3 998,31 грн. Розрахунок компенсації зроблено на основі індексу споживчих цін по Україні згідно довідки Головного Управління статистики у Тернопільській області. Також, у зв`язку із значною затримкою, три роки і сім місяців, позивачці завдана моральна шкода, яка обумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення її законного права на заробітну плату, приниження честі, гідності, тому вважає, що незаконними діями АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» нанесло їй моральну шкоду, яку позивач оцінює у 8 000,00 грн. Враховуючи зазначене, просить суд позовні вимоги задовольнитита стягнути з відповідача на її користь: заборгованість по заробітній платі в сумі 8 034,00 грн; компенсацію за знецінення грошових коштів у розмірі 3 998,31 грн; завдану моральну шкоду в сумі 8 000,00 грн; поштові витрати у розмірі 23,00 грн та судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Ухвалою судді від 16.02.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 17.03.2023 представник відповідача АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відзив, у якому відповідач позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтував тим, що позивачу неправомірно та безпідставно була нарахована надбавка за вислугу років в жовтні 2018 року за відпрацьований 2017 рік та в січні 2019 року за відпрацьований 2018 рік. Відтак за погодженням з Наглядовою радою АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» така надбавка була скасована на підставі Акта перевірки № 1 від 24.04.2019 та наказу № 15 від 24.04.2019. Відповідач звернув увагу, що фінансові показники товариства, а відповідно фактична зайнятість працівників у 2017-2018 роках у виробничій сфері виконані лише на 15%, а по реалізації продукції - на 21%. Тому були відсутні підстави для застосування коефіцієнта нарахування винагороди, про який зазначила позивач. Також, на момент нарахування винагороди за вислугу років заборгованість по невиплаченій заробітній платі, сплаті ПДФО і військовому збору становила приблизно 4 місяці і не було наявних коштів для виплати винагороди за вислугу років. Так само у фінансовому плані та плановому фонді заробітної плати на 2017-2018 роки не було передбачено виплат на винагороду за вислугу років. Так само наказ щодо нарахування та виплати винагороди за вислугу років на підприємстві не видавався, розрахунки не проводилися та списки осіб на виплату винагороди не затверджувались. Відповідач вважає, що у даній справі слід врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.10.2018 року у справі № 487/6105/16-ц. Також, на думку відповідача, безпідставними є вимоги щодо компенсації за знецінення грошових коштів, оскільки незрозумілим є те, чому позивач очікувала понад три роки зі зверненням до суду з даним позовом, якщо вважала, що її право порушене. Відповідач вважає безпідставними вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки незрозуміло, яких фізичних та моральних страждань зазнала позивач і чим це обґрунтовується. Твердження про те, що було порушено право на оплату праці, не відповідає дійсності, оскільки заробітну плату позивач отримувала у повному обсязі, і також з нею було проведено повний розрахунок. Крім цього, відповідач зауважив, що позивач порушила строки позовної давності, зокрема тримісячний строк на звернення до суду з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні. 29 березня 2023 року позивачка подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відповідь на відзив, у якій просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково вказала, що неодноразово зверталась у бухгалтерію АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», щоб отримати розрахункові листи, проте їй було відмовлено. Крім цього, покликалась на п.4.1.17 Колективного Договору у якому передбачено, що правління зобов`язується проводити щорічну виплату винагороди за вислугу років працівникам підприємства згідно «Положення про виплату винагороди за вислугу років працівникам ПАТ «ТРЗ «Оріон». Відповідно до умов п.п.2.1 Положення «Про виплату винагороди за вислугу років працівникам ПАТ «ТРЗ «Оріон», Додаток №2 до Колективного договору, одноразова винагорода за вислугу років виплачується всім працівникам підприємства від тарифної ставки посадового окладу за фактично відпрацьований час з врахуванням коефіцієнтів наведених у додатках №1 та №2. Відповідно до умов п.2.2 Положення «Про виплату винагороди за вислугу років працівникам ПАТ «ТРЗ «Оріон», сторони погодили, що працівникам інструментальної служби (150), до якої належить позивачка, нарахування одноразової винагороди за вислугу років проводити згідно додатку №1. Положення Про виплату винагороди за вислугу років працівникам ПАТ «ТРЗ «Оріон», що є Додатком №22, до Колективного договору підприємства, направлене на стимулювання і підвищення матеріальної зацікавленості працівників, зменшення плинності кадрів та збереження кваліфікованих спеціалістів на підприємстві, таким чином, винагорода за вислугу років не залежить від результату діяльності позивачки, а взаємопов`язана з її стажем роботи у відповідності, який становить більше 33 роки, тому доводи відповідача, щодо наказів, згідно яких було припинено роботу на підприємстві, не заслуговує на увагу. Тим більше інструментальний цех №150 завжди працював, не був у простоях, що доводять нарахування заробітної плати протягом 2017 та 2018 років. Крім цього, наказ № 15 від 24.04.2019 про скасування надбавки за вислугу років, позивачка просить суд вважати недійсним. Із розрахункового листа [PERSON] за квітень 2019 року проведено незаконно відрахування від заробітної плати сум: за вислугу 5280 грн від 10/18, та за вислугу 2754 грн. від 01/19. Також, відсутні докази існування обставин, передбачених ст. 127 КЗпП України, для видачі наказу від 24.04.2019 про скасування нарахування винагороди за вислугу років. При цьому винагорода за вислугу років не залежить від результатів діяльності підприємства, а взаємопов`язана зі стажем роботи працівника. Щодо вимоги компенсації за знецінення грошових коштів в сумі 3998,31 грн, то позивачка покликалась на пункт 4.1.10 Колективного договору де чітко написано проводити індексацію заробітної плати відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». В разі затримки виплати заробітної плати проводити її індексацію і компенсацію згідно з чинним законодавством. Статистичну інформацію про індекси споживчих цін (індекси інфляції) по Тернопільській області та Україні за 2017-2022 роки, позивачка отримала в Головному управлінні статистики в Тернопільській області. Відповідач в листі зазначає, що у відповідності до статті 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільнені, із зазначення окремо кожного виду виплати (основна та додаткова зарплата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, утому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівників в день їх виплати. Про те позивачка не отримувала письмового повідомлення про нараховані суми та не отримувала їх при звільненні. [PERSON] звільнилася 16 вересня 2019 року. Заборгованість по зарплаті, крім винагороди за вислугу років, вона отримала в червні 2020 року. Після звільнення, основну зарплату відповідач затримав їй на 10 місяців. Щодо компенсації моральної шкоди, то позивачка вказала, що вона зазнала моральних страждань із-за не виплаченої їй заробітної плати. Багаторазове ходіння на завод і випрошування своєї чесно заробленої зарплати. Фінансовий директор - головний бухгалтер Ольга Ізьо кожен раз обіцяла, що зарплата буде виплачена, останній раз обіцяла - вересень, жовтень 2022 року. Пройшли місяці, а виплати позивачка не отримала. Вона є інвалідом та їй протипоказані психоемоційні навантаження. Всі ці ходіння на завод і випрошування про виплату зарплати зашкодили її здоров`ю. Потрібні великі кошти на лікування, тому вона і вимагає компенсацію за завдану їй моральну шкоду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Білик Л.С. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, і просили позов задовольнити повністю. У судовому засіданні представник відповідача АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон», адвокат Кучмій М.Я. позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві, та просив у позові відмовити повністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, право на працю, закріплене у ст. 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Суд установив, що [PERSON] з 30.10.1984 перебувала у трудових відносинах з Тернопільським радіозаводом «Оріон», яке згодом перейменоване на Відкрите акціонерне товариство «Тернопільський радіозавод «Оріон», а з 14.05.2018 перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Тернопільський радіозавод «Оріон». Такі обставини підтверджуються відповідними записами, які містяться в трудовій книжці серії [NUMBER] , яка видана на ім`я [PERSON] , 1961 року народження. Також зі змісту вказаної вище трудової книжки вбачається, що наказом АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» № 180 від 16.09.2019, позивачка з 16.09.2019 звільнена в зв`язку із скороченням штату, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивачка зазначає, що у жовтні 2018 року їй нарахована надбавка за вислугу років у розмірі 5 280,00 грн за 2017 рік, а в січні 2019 року - у розмірі 2 754,00 грн за 2018 рік. У судовому засіданні встановлено, що 09.11.2018 державний пакет акцій АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» у розмірі 96,1% статутного капіталу був проданий Фондом державного майна України Товариству з обмеженою відповідальністю «Симбірський радіозавод «Сигнал». Указане призвело до зміни керівництва АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон». Наказом голови правління АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» № 10 від 17.04.2019 створено комісію з перевірки порушень при нарахуванні премій, надбавок та окладів працівникам заводу. Згідно з протоколом від 24.04.2019 комісією АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» розглядалося питання про проведення перевірки нарахування заробітної плати за вислугу років за 2017-2018 роки, доплати за секретність посадовим особам АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» та окладу голови правління Карпика Я.М. та посадових осіб. Відповідно до Акта № 1 від 24.04.2023, складеного за результатами проведення перевірки щодо нарахування винагороди за вислугу років, упродовж 2017 та 2018 років виробнича діяльність АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» проводилася частково з метою забезпечення виконання невідкладних робіт, пов`язаних з життєдіяльністю заводу. Було видано ряд наказів керівника товариства про припинення роботи у зв`язку з незавантаженістю виробництва. Фінансові показники товариства у 2017 та 2018 роках у виробничій сфері щодо виконанню плану випуску продукції виконано на 15%, а по реалізації цієї продукції на 21%. З урахуванням викладеного комісія дійшла висновку про відсутність підстав для застосування коефіцієнта нарахування винагороди за вислугу років та зазначила, що розрахунки нарахованих сум за винагородою зроблені з суттєвими помилками. Фактичну зайнятість працівників у 2017 та 2018 роках відображено некоректно, тому одноразова винагорода за вислугу років за 2017 та 2018 роки підлягає відміні та перерахунку, а її виплату слід провести при наявності зароблених коштів. Крім цього, комісія встановила відсутність наказів керівництва заводу щодо нарахування та виплати винагороди за вислугу років та дійшла висновку про відсутність у працівників бухгалтерського відділу підстав проводити ці нарахування і включати вказану суму у заборгованість із заробітної плати. Наказом голови правління АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» № 15 від 24.04.2019 скасовано нарахування винагороди за вислугу років за 2017 та 2018 роки на підставі зазначеного вище Акта № 1 від 24.04.2019. Суд вважає за необхідне зазначити, що зміст даного Акта не містить висновку про відсутність правових підстав для виплати винагороди за вислугу років, а лише зводиться до того, що з урахуванням перерахованих в Акті обставин одноразова винагорода за вислугу років у 2017 та 2018 роках підлягає відміні та перерахунку, а виплату провести слід лише при наявності зароблених коштів. Згідно з наказу ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» № 57 від 30.12.2016 року Про режим роботи підприємства у зв`язку із зменшенням обсягів виробництва, відсутністю державного замовлення та замовлень на поставку продукції від інших споживачів та з метою запобігання масовому звільненню працівників,

Outcome: approved