Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулася суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , та користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг у розмірі 1163,70 грн. за період з 01.11.2017 р. по 01.01.2019 р. Пунктом 42 ПКЕЕН обумовлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1163,70 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 14.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі Договору № 520306055 від 05.06.2013 р., укладеного з [PERSON] , постачає електричну енергію на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13.06.1981 р. по 24.01.2018 р., та користувався електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] , проте не виконував обов`язків по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії на момент виникнення заборгованості регулювалися Законом України «Про електроенергетику» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору. Договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до показань приладу обліку за період з 01.11.2017 р. по 01.01.2019 р. за адресою: [ADDRESS] спожито 1370 кВт. год., вартістю 1233,00 грн. За вказаний період сплачено 69,30 грн., а тому борг за спожиту електричну енергію складає 1163,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. При цьому, оскільки відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до 24.01.2018 р., то суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме [PERSON] був споживачем послуг у розумінні чинного законодавства починаючи з лютого 2018 року. За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для стягнення заборгованості за послуги, надані в період часу з лютого 2018 року по січень 2019 року. Згідно із детальним розрахунком суми заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] відповідачу згідно особового рахунку № [NUMBER] за період з листопада 2017 року по січень 2018 року нараховано плату за послуги у розмірі 266,40 грн., яку частково сплачено у розмірі 69,30 грн., а тому заборгованість [PERSON] складає 197,10 грн. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач як споживач електричної енергії не виконав свої обов`язки щодо своєчасної оплати в повному обсязі за період з листопада 2017 р. по січень 2018 р., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі - 197,10 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі ст.141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог в розмірі 454,60 грн.

Outcome: partial