Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 (однієї другої) частини заробітку (всіх видів доходів) платника щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з 27 грудня 2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2023 року (цивільна справа № 621/1182/23) шлюб між сторонами розірвано. Діти залишилася проживати з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, чим ставить її та дітей у скрутне матеріальне становище. З метою захисту інтересів дітей для їх належного матеріального забезпечення позивачка звернулася з даним позовом до суду. 20.09.2023 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивача подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в разі повторної неявки відповідача. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 20.10.2023, 15.11.2023 року не з`явився, відзиву на позов не подавав, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзиву на позов чи інших заяв, що перешкоджають розгляду справи по суті, до суду не подавав. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі ч.4 статті 223, ч.1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Як вбачається з рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2023 року, з 27 грудня 2002 року позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано 19 червня 2023 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис про народження № 03 від 14.01.2010 (а.с.8) - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис про народження № 05 від 15.01.2015 (а.с.9) - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис про народження №20 від 20.08.2018 (а.с.10) Згідно Витягу № 489 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, позивач [PERSON] зареєстрована та постійно проживає разом з неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також повнолітнім [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України, Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, \~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано, неповнолітні діти проживають разом із позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідачем не надано заперечень та доказів на спростування вказаних обставин, а отже вимоги позовної заяви є обґрунтованими, в зв`язку з чим аліменти з нього підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1 статті 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача стягнути на користь державного бюджету належить стягнути судовий збір .

Outcome: approved