Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

17 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення в якому просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Окрім позивача у подружжя [PERSON] , був ще один син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у виді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після померлої матері. [PERSON] , має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , але фактично проживав разом з матір`ю [PERSON] в будинку [ADDRESS] з квітня 2022 року до часу смерті останньої [INFO] . Позивач зазначає, що був впевнений в тому, що спадщину після смерті прийняв, фактом свого проживання зі спадкодавицею на момент її смерті. Так, 08.09.2023 він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину та постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] матері [PERSON] , в зв`язку з пропуском строку встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, на звернення з заявою про прийняття спадщини. Також відповідно до вказаної постанови, нотаріусом зазначено, що в спадковій справі знаходяться документи, що безспірно підтверджують факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини, а також родинний зв`язок спадкоємця [PERSON] , з померлою, інші заяви до нотаріуса не надходили. Враховуючи викладене та оскільки у позивача виникли труднощі в оформлені спадкових прав останній звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.11.2023. 27.11.2023 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Сергієнко С.М. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, з підстав викладених в ньому. Представник відповідача [PERSON] до канцелярії суду надала заяву в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами у справі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Предметом спору є факт постійного проживання позивача разом з спадкодавицею - матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на день її смерті [INFO] . Згідно копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 01.09.1963, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). З копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого 06.02.2008, вбачається, що [INFO] у віці 70 років помер [PERSON] (а.с. 11). [INFO] в с. Пасіки Чугуївського району Харківської області, у віці 80 років померла [PERSON] , [INFO] копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 05.08.2022, актовий запис № 822 (а.с. 10). З інформації наданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Хохітва Л. від 12.07.2023 № 1360 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та станом на день смерті останньої за вказаною адресою інші особи зареєстровані не були (а.с. 14). Постановою приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Харківської області Сібільовою С.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2023 № 311/02-31, [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , роз`яснено право на звернення до суду з відповідною позовною заявою (а.с. 16). Так, відповідно до вищезазначеної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріусом зазначено, що на підставі заяви [PERSON] 11.07.2023 була заведена спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] за № 45/2023. У спадковій справі знаходяться документи, що підтверджують факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини, а також родинний зв`язок спадкоємця з померлим. На випадок своєї смерті спадкодавця заповітів не складала, спадкові договори не укладала, чоловік спадкодавці [PERSON] помер [INFO] в іншому зареєстрованому шлюбі спадкодавця не перебувала, син спадкодавці - [PERSON] помер [INFO] , інших заяв до нотаріуса не надходило, свідоцтва на право на спадщину не видавалися. З матеріалів спадкової справи встановлено, що [PERSON] спадщину після своєї матері не прийняв, оскільки не був зареєстрований разом із спадкодавицею на день її смерті за однією адресою та у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину після [PERSON] не має (а.с. 16). Разом з тим, з копії Довідки від 09 квітня 2022 року № 6309-7000471547 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , довідка видана 09.04.2022 Зміївською міською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 15). Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування. Згідно роз`яснень наданих в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у спорах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в\~ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням\~обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Крім того, положеннями статті 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 Сімейного кодексу України). На підставі\~зазначених вище\~доводів позивача\~ [PERSON] \~та його\~представника,\~викладених у\~позові,\~письмових доказів,\~судом достовірно\~встановлено,\~що[PERSON] постійно проживав разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Водночас, через відсутність реєстрації місця проживання позивача у вказаному житловому будинку, він не має можливості надати нотаріусу документи, що підтверджують цей факт, у зв`язку з чим не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті\~141,\~142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved