Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

02 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ КБ "Глобус" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 02 березня 2021 року, шляхом підписання [PERSON] заяви-анкети про укладання договору про надання комплексу банківських послуг банківського обслуговування, між нею та банком було укладено кредитний договір, відкрито картковий рахунок та встановлено овердрафт з лімітом 10 000 грн., строком на 24 місяці. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, у позичальника виникла заборгованість, яка складає 23 359,67, та яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2023 року цивільну справу № 753/13295/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 04 серпня 2023 року. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 16 серпня 2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 53928). 18 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою від 21 серпня 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12 жовтня 2023 року на 11:30 год. Судове засідання призначене на 12 жовтня 2023 року було відкладено на 22 листопада 2023 року на 11:00 год. у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання. У судове засідання 22 листопада 2023 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Повістка, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, адресовані відповідачу на адресу її місця реєстрації повернулися до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2021 року [PERSON] подала до АТ "КБ "Глобус" заяву-анкету на укладення договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування, якою акцептовано публічну пропозицію банку на укладення договору, що розміщена на офіційному сайті банку і беззастережно приєднався до договору . Відповідно до додатку №3 до договору, а саме "Порядку відкриття та обслуговування платіжної картки" та заяви-анкети позичальника на приєднання до договору, банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено овердрафт за тарифним планом "Запасочка" на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 10 000,00 грн, строк дії ліміту овердрафту - 24 місяці (з 02 березня 2021 року по 01 березня 2023 року), фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування - 59,88%, процентна ставка в пільговий період кредитування - 0,00001% Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 4.2.2 додатку №3 до договору передбачено, що пільговий період починається з дня виникнення заборгованості по дозволеному овердрафту та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по дозволеному овердрафту, або до моменту погашення заборгованості по картковому рахунку в повному обсязі. Відповідно до пункту 4.2.1 додатку №3 до договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на картковому рахунку в розмірі процентної ставки, зазначеної в тарифах. Змістом положень пунктів 3.4.13, 3.4.16 додатку №3 до договору, клієнт зобов`язується сплачувати щомісячний платіж та проценти за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору. Достроково повністю повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом, сплатити проценти за фактичний термін користування ним, комісії та штрафні санкції у випадках, передбачених умовами договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, що підтверджується, зокрема заявою-анкетою від 02 березня 2021 року, яка була підписана відповідачем, та випискою по рахунку. Проте відповідач неналежним чином виконувала умови договору, який як позичальник зобов`язувалася виконувати, своєчасно сплачувати проценти за користування коштами, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого у неї, станом на 01 червня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 23 359, 67 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 9998,85 грн. та простроченої заборгованості за процентами - 13360, 82 грн. З наданої виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що вона активно користувалася кредитними коштами, витрачаючи їх на власні потреби. Відповідачем не надано суду заперечень щодо укладання вказаного договору із позивачем, отримання кредитних коштів, використання їх та відсутність обов`язку щодо сплати відсотки чи сплату їх у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Враховуючи, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, докази погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості у розмірі 23 359,67 грн. Разом з тим представник позивача просив стягнути з відповідача витрати понесні позивачем на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункту 1.1 договору № 051222 про надання професійної правової допомоги від 05 грудня 2022 року, укладеному між АТ "КБ "Глобус" та адвокатом Прохоренком В.П., вбачається, що адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що ставляться клієнтом, а клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, передбачені умовами договору. Пунктом 3.2 згаданого договору передбачено, що ставка гонорару адвоката за послуги з 1-ну годину роботи складає 1500,00 грн. Згідно із акту прийому-передачі послуг від 27 липня 2023 року за договором № 05122 про надання професійної правничої допомоги від 05 грудня 2022 року, вбачається, що адвокатом були надані клієнту послуги на загальну суму 6000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №2352 від 28 липня 2023 року, АТ "КБ "Глобус" перерахувало на рахунок отримувача ФОП [PERSON] кошти у розмірі 6000 грн., призначення платежу: "За професійну правову доп.зг.дог №051222 від 05.12.2022 ( [PERSON] ) згідно акту №ВКП/2319 від 27.07.2023 р. без ПДВ. Отже, адвокатом Прохоренком В.П. надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15). Отже, враховуючи положення статті 137, 141 ЦПК України, складність справи, розгляд позову у спрощеному позовному провадженні, розмір задоволених позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на зміст позовної заяви та обсягу і виду долучених доказів до неї, усталену судову практику щодо стягнення заборгованості за аналогічними позовами, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача в рамках цієї справи витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. не відповідає критерію розумності та необхідності таких витрат, а тому така вимога підлягає задоволенню частково у розмірі 2500 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: partial