Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

До суд звернувся [PERSON] , до [PERSON] , позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1497 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку. На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, згідно якого все своє майно він заповів [PERSON] . Спадкодавець за заповітом прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Володимирецької державної нотаріальної контори про коло спадкоємців. Однак, згідно довідки виконавчого комітету Рафалівської селищної ради Рівненської області від 16.12.2019 року на час смерті з спадкодавцем проживала його дружина, яка на час його смерті була непрацездатною (вік 84 роки), а отже мала право на обов`язкову частку у спадковому майні. Факт перебування у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Однак, дружина спадкодавця теж померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На випадок своєї смерті вона теж залишила заповіт, згідно якого усе своє майно (в тому числі і 1/2 частину спірного житлового будинку як частку у спільному майні подружжя та 1/4 частину спірного житлового будинку як обов`язкову частку) залишила [PERSON] , тобто позивачу. Спадщину після смерті спадкодавиці позивач прийняв, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.05.2022 року №68990600. Оформити спадкові права на майно через нотаріальну контору не має можливості, оскільки, на даний час у нотаріуса немає можливості видати свідоцтва на спільне майно подружжя, право власності на житловий будинок не зареєстроване, а оригінал документа про право власності на земельну ділянку відсутній. Відповідно нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. На сьогоднішній день [PERSON] , вирішив належним чином оформити документи на майно, котре він успадкував. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , а також право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 0,1497 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] . Що і стало підставою для звернення до суду. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 25.08.2023 року. Ухвалою суду від 11.09.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, однак подав заяву в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно дост.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч.4, ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. За життя [PERSON] , фактично належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1497 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №708411. Згідно заповіту який посвідчений 08.12.2004 року секретарем виконкому Рафалівської селищної ради Соломай Г.І., встановлено, що згідно якого [PERSON] , все своє майно заповів [PERSON] . Згідно довідки від 17.08.2023 року №820/01-16, яка видана Володимирецькою державною нотаріальною конторою про коло спадкоємців вбачається, що [PERSON] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] . В свою чергу відповідно до довідки виконавчого комітету Рафалівської селищної ради Рівненської області від 16.12.2019 року встановлено, що на час смерті з спадкодавцем [PERSON] , проживала його дружина [PERSON] , яка на час його смерті була непрацездатною (вік 84 роки), а отже мала право на обов`язкову частку у спадковому майні. Факт перебування у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Шлюб укладено 08.01.1955 року. Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований у 1970 році, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов`язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв`язку з викладеним [PERSON] , та [PERSON] , правомірно набули право власності на нього. Відповідно будинок є спільним майном подружжя. Як зазначено в ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70\~ Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Коло цих осіб визначене ст. 1241 ч.1 ЦК України, і у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування є вичерпним та розширеного тлумачення не потребує. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). [PERSON] , як непрацездатна особа (в зв`язку з досягненням на момент смерті [PERSON] , пенсійного віку) спадкує, половину частки спільного майна. Таким чином, при спадкуванні за законом [PERSON] , належало 1/2 частина спадкового майна, як розмір обов`язкової частки спадкового майна. Однак судом встановлено, що [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] , залишила заповіт від 27.05.2021 року, який посвідчений секретарем Рафалівської селищної ради Володимирецького району Рівненської області Бабецькою Н.С., згідно якого усе своє майно залишила [PERSON] . Спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] , прийняв, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.05.2022 року №68990600. Також судом встановлено, що оформити спадкові права на майно через нотаріальну контору не має можливості. Згідно постанови Володимирецької державної районної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2023 року, №827/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки право власності на спірний житловий будинок не зареєстроване, а оригінал документа про право власності на земельну ділянку втрачений. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідност.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ч.1, ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як наголошує ч.1-2, ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ч.1-2, ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Оскільки покійним [PERSON] , та [PERSON] , на праві спільного майна подружжя належав спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, однак вони належним чином не зареєстрували право власності на будинок. [PERSON] , усе належне за життя майно заповів [PERSON] . В свою чергу [PERSON] , усе належне за життя майно заповіла [PERSON] . Відповідач на даний час відмовляється від своїх спадкових прав на користь позивача. Позивач [PERSON] , являється спадкоємцем за заповітом, проте через відсутність державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок та оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку немає змоги оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та знаходить підстави для їх задоволення. У відповідності до ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.

Outcome: approved