Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

23.08.2023 року в.о. керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області Цоєв Д., звернувся до суду в інтересах держави з позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 17 095 гривень 52 копійки та 2 684,00 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що було вивчено стан додержання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якого виявлено факт наявності невідшкодованих збитків, завданих незаконною порубкою дерев. Так, 11.01.2022 року [PERSON] здійснив на території Криничненської сільської територіальної громади Одеської області за межами населених пунктів незаконну порубку 5 дерев породи «Софори». За вказаним фактом 11 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол №Г-000133 про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.65-1 КУпАП, а постановою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) від 12.01.2022 за №003481 [PERSON] визнано винним y вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. [PERSON] добровільно сплатив штраф за цією постановою. Державною екологічною інспекцією проведено розрахунок розмірів заподіяної ним шкоди, що становить 17 095,52 грн. У подальшому Державною екологічною інспекцією скеровано претензію про необхідність сплати заподіяних [PERSON] збитків у розмірі 17 095,52 грн., однак станом на день звернення до суду з цією позовною заявою, [PERSON] у добровільному порядку шкоду, завдану навколишньому природному середовищу не відшкодував, що стало приводом для звернення до суду з цією позовною заявою. Звернення до суду з цім позовом в інтересах держави в.о.керівника прокуратури обґрунтовує тим, що органи уповноваженні на звернення з відповідними вимогами до правопорушника та які вказані в позові в якості позивачів, ніяких дій щодо відшкодування шкоди, завданою неправомірними діями [PERSON] до цього часу не здійснили, з відповідними позовами до нього не зверталися, що свідчить про неналежне здійснення останніми наданих їм законом повноважень. З огляду на викладене, у даному випадку наявні підстави для представництва інтересів держави Болградською окружною прокуратурою, що й стало підставою для звернення прокурора з позовом до суду. Ухвалою судді від 29.08.2023 року було відкрите загальне позовне провадження та у справі призначене підготовче судове засідання. Представник Болградської окружної прокуратури Одеської області Карапіря О.М. в судове засідання 16.11.2023 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на фіксуванні судового процесу не наполягала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник позивача Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надіслав 23.10.2023 року на електрону пошту суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги підтримав. Представник позивача - Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, своєї позиції з приводу заявлених вимог не висловив. Відповідач [PERSON] надав в судове засідання 16.11.2023 року заяву про розгляд справи без його участі, на фіксуванні судового процесу не наполягав, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо повноважень прокурора зі звернення з даним позовом. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 3 та 4 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Згідно зі ст. 170 ЦК України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами (ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст.142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до ст.1 Лісового кодексу України ліси є її національним багатством. Усі ліси на території України, незалежно від форми власності становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Статтею 15 цього Закону визначено, що місцеві ради в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Згідно зі ст. 1 цього Закону державний нагляд (контроль), це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 року №33 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). Відповідно до п.1 Положення № 33 Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Миколаївської та Одеської областей, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани. Пунктом 3 Положення №33 встановлено, що основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах відповідної території. Згідно з п.п.5 п.2 розділу ІІ «Функції Інспекції» Положення № 33 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо здійснення комплексу необхідних заходів для забезпечення охорони лісів від незаконних рубок тощо. Пунктом 10 Положення №33 передбачено, що Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Так в.о. начальника Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до Болградської окружної прокуратури з листом від 27.03.2023 року за вих. №;1072/1.2, в якому просив прокуратуру звернутися до суду з відповідним позовом до [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у інспекції фінансування на сплату судового збору (а.с.41-44). Також на звернення Болградської окружної прокуратури №57-2655 вих-23 від 13.06.2023 року, Криничненська сільська рада своїм листом вих.№1132 від 16.06.2023 року повідомила про те, що станом на 15.06.2023 року [PERSON] добровільно не відшкодував завдану шкоду в розмірі 17 095,92 грн., документи, що підтверджують факт вчинення ним правопорушення з інспекції не надходили, тому вони просять прокуратуру звернутися з відповідним позовом з метою захисту інтересів держави (а.с.64). Суд вважає, що в даному випадку звернення прокурора з вищезазначеним позовом було необхідне, так як особи, яких законодавством визначено для звернення до суду з відповідним позовом, жодних заходів для захисту інтересів держави не здійснили. Сума шкоди завдана лісному господарству залишилася не стягнутою з відповідача та добровільно ним не погашеною. Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі Ф.В. проти Франції» від 31.03.2005 року заява 61517/00, пункт 27). Водночас існує категорія справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009 року, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію: «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад. При захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або випадках, коли потрібно захистити інтереси держави». У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 року № 1604 «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи. Як вбачається з Постанови Верховного Суду від 20.09.2018 року Справа №924/1237/17 захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Суд вважає, що в даному випадку звернення прокурора з вищезазначеним позовом було необхідне, так як особи, якім законодавством надано право на звернення до суду з відповідними позовами не вчинили відповідних дій направлених на стягнення завданої державі шкоди. Щодо стягнення шкоди. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № Г-000133 від 11 січня 2023 року, складеного громадським інспектором з охорони довкілля Ананьєвим М.Д., 06 січня 2022 року об 11:00 годині [PERSON] на землях Криничненської ОТГ за межами населеного пункту уздовж узбережжя оз.Ялпуг, 500 метрів на південь від ферми с.Криничне, в лісосмугі зрізав за допомогою електричної пили п`ять дерев породи Сафора, а саме діаметром: одне дерево 32 см, одне дерево 26 см, одне дерево 30 см, одне дерево 16 см, одне дерево 18 см. Протокол про адміністративне правопорушення складено за ст.65-1 КУпАП. (а.с.45-46). Даний протокол був розглянутий Державним інспектором з ОНПС Південно-Західного округу Мінковим І.П. та постановою №003481 від 12 січня 2022 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП та на підставі санкції даної статті йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. (а.с.47-48). Ця постанова набрала чинності. Як вбачається з квитанції №3 від 17.01.2022 року [PERSON] було добровільно сплачено штраф, накладений вище зазначеною постановою (а.с.49). Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу (лісосмузі) [PERSON] , здійсненого за Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, розмір шкоди вирубаних дерев становить: діаметром 32 см - 6 892,37 грн., 26 см - 3 258,29 грн., 30 см - 5 137,32 грн., 16 см - 903,77 грн., 18 см - 903,77 грн., а всього 17 095,52 грн. Розрахунок здійснив державний інспектор Мінков І., та перевірив його старший державний інспектор Шикунова М. (а.с.52-53). 17.08.2022 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу було сформовано претензію на ім`я [PERSON] за №70, в якій йому повідомлено про необхідність відшкодування шкоди за незаконну порубку дерев у розмірі 17 095 грн. 52 коп. (а.с.50-54), яку відповідач отримав 20.08.2022 року (а.с.54). Згідно з вимогами ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до положень ч.1 ст.105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до вимог п. «д» ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Положеннями ч.ч.4,5 ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до абз. 3 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004 року № 17 у справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 КК, шкода визнається істотною, коли: були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості; погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші екологічні властивості лісу; виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості; знизилась якість атмосферного повітря; змінились ландшафт місцевості, русло річки; сталась ерозія ґрунту; тощо. Якщо внаслідок незаконної порубки дерев, чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав несе відповідальність за ст.ст. 64-67 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як встановлено судом, постановою про накладення адміністративного стягнення від 12 січня 2022 року за №003481 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП. Внаслідок порушення заподіяно шкоду за порушення природоохоронного законодавства в розмірі 17 095,52 грн. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. За приписами ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б)протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та доведеними, а тому завдана шкода, заподіяна незаконною рубкою дерев, в розмірі 17 095 грн. 52 коп. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а вина [PERSON] у вчиненому доводиться постановою про накладення адміністративного стягнення від 12.01.2022 року №003481. З врахуванням наведеного, суд беззаперечно встановив правомірність та обґрунтованість звернення з даним позовом, що надає підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також оскільки відповідач визнав позов, обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то 50% від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 1 342,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решту суми судового збору в сумі 1 342,00 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, але відповідач [PERSON] звільняється від сплати судового збору під час розгляду даної справи в суді відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується посвідченням Учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС серії [NUMBER] . Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Верховний суд України у своїй Постанові від 01.03.2017 року у справі № 6-152цс17, звернув увагу, що зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved