Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

05.07.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 9000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на надання правничої допомоги в розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 19.11.2011 року по даний час. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте не проживають за даною адресою. Неповнолітні діти знаходяться на їхньому спільному матеріальному забезпеченні. Відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на їх утримання, але в недостатній мірі, участі у вихованні дітей не приймає, успіхами та здоров`ям дітей не цікавиться, з вчителями школи не спілкується, батьківські збори не відвідує. Позивачка зазначає, що вона на даний час тимчасово не працює, так як займається вихованням трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] - сина від її першого фактичного шлюбу, [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н. Дані обставини підтверджуються даними її трудової книжки [NUMBER] виданої 01.09.1997 року ТОВ «Альфа» код ЄДРПОУ 23748155 та інформацією, роздрукованою із українського електронного сервісу державних послуг «Дія», про те, що вона припинила свою підприємницьку діяльність 30.12.2016 року. Позивачка [PERSON] є багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням, виданим 09.04.2019 року Комітетом у справах сім`ї, молоді та спорту по Немишлянському району м. Харкова. Позивачка також зазначає, що відповідач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю (ФОП) - діяльність фітнес- центрів «Тренажерний зал «Титан», та має значний щомісячний дохід від 50 000 до 60 000 грн. Це підтверджується даними Податкової декларації платника єдиного податку- фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2021 рік, де сума річного доходу складає 672 960 грн., а також даними Податкової декларації платника єдиного податку- фізичної особи - підприємця [PERSON] за січень 2022 ріку, де сума місячного доходу складає 50 645 грн. Також позивачка зазначає, що на даний час «Тренажерний зал «Титан» активно працює і має дохід, що підтверджується зробленими нею особисто фото, які містяться в матеріалах справи. Позивачка наголошує, що відповідач [PERSON] інших осіб на утриманні не має, за своїм матеріальним становищем, може сплачувати аліменти на кожну дитину у твердій грошовій сумі 9000 грн. щомісячно, або 18000 грн. на двох дітей щомісячно. У зв`язку з чим, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 9 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, з моменту подачі позову до суду, а саме з 05.07.2023 року та до досягнення дітей повнолітнього віку. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 липня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01.09.2023 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в яких відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки розмір аліментів на двох дітей в твердій грошовій одиниці в розмірі 9000,00 грн. на кожну дитину, яку позивачка [PERSON] просить стягнути з нього на свою користь, є надуманими, безпідставними та необґрунтованими. Відповідач зазначає, що позивачка посилається на те, що вона є багатодітною матір`ю (має трьох дітей), проте спільних дітей від шлюбу з відповідачем лише двоє. При цьому, на думку відповідача, позивачка, маніпулюючи статусом багатодітної матері, у позовній заяві приховує від суду інформацію про отримання аліментів на дитину від іншого шлюбу. Позивачка має використати своє право на отримання аліментів на третю дитину від батька цієї дитини, а не зловживати своїм правом та використовувати цю обставину при визначені суми аліментів у цій справі. Крім того, відповідач зазначає, що він ніколи не відмовлявся від участі в утриманні спільних дітей, приймав у цьому активну участь та має намір приймати участь у подальшому. Участь батька у вихованні дітей, спілкування з вчителями, відвідування батьківських зборів та інше не є предметом розгляду в суді та не можуть бути враховані судом при визначенні суми аліментів на утримання дітей. Відповідач також зазначає, що позивачка обґрунтовує свій позов також тим, що не працює. Така підстава для визначення розміру аліментів також не передбачена статтею 182 СК України. Нічого не заважає позивачці працевлаштуватися або працювати дистанційно, на дому або працювати не повний робочий день. Також [PERSON] зазначив, що [PERSON] як підставу для задоволення позову зазначає суму його доходу за один місяць 50 645,00 грн. та суму його річного доходу у сумі 672 960,00 грн., вказуючи, що ця сума є великою. Це дійсно відповідає фактичним обставинам, дохід відповідача є офіційним але позивачка навмисно не зазначає у позовній заяві інформацію про сплату відповідачем орендної плати за використання спортивного тренажерного залу, витрати на комунальні послуги (електроенергію, яка з серпня 2023 року підвищилася у двічі, теплову енергію у зимовий період, воду, вивіз твердих побутових відходів, участь у прибиранні прибудинкової території). Ці витрати орендарем сплачуються окремо від орендної плати. Щомісячні витрати також включають в себе плату за ремонт та обслуговування спортивного обладнання, яке часто ламаєтеся в результаті інтенсивної експлуатації). Позивачка приймала активну участь у веденні відповідачем підприємницької діяльності та чітко розуміє, що зазначений відповідачем у декларації дохід не є прибутком, з суми загального доходу завжди відраховуються витрати (у даному випадку орендна плата, витрати на комунальні послуги, ремонт та обслуговування спортивного обладнанні). Фактично отриманий прибуток є значно меншим. Орендна плата за тренажерний зал за серпень 20023 року становить 18 000,00 грн., комунальні послуги - 10 000,00. Загалом витрати за серпень цього року складають 18 000,00 грн., що підтверджується доданими до відзиву копіями платіжних інструкцій. Відповідач також зазначив, що суди України при вирішенні справ цієї категорії стягують аліменти на утримання однієї дитини в твердій грошовій сумі у розмірі від 3\~000,00 гривень до 4 000,00 грн. щомісячно. На думку відповідача, було б доцільно на підставі ст. 183 СК України визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей. Враховуючи зазначене, відповідач просив встановити справедливий розмір аліментів на неповнолітніх дітей в твердій грошовій одиниці або визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу). 11.09.2023 року від позивачки [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що остання заперечує проти доводів відповідача [PERSON] виходячи з наступного. Так позивачка [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] стверджує, що позивачка начебто «приховує від суду інформацію про отримання аліментів на дитину від першого шлюбу». Це не відповідає дійсності. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] є її сином. В юридично зареєстрованому шлюбі вона не перебувала з батьком [PERSON] . На утримання [PERSON] його батько їй не надає матеріальну допомогу, а це означає, що вона не отримує і ніколи не отримувала аліменти він нього. Про це [PERSON] добре відомо, але він, з невідомих [PERSON] причин, вводить суд в оману в цій частині. Крім того, позивачка зазначає, що твердження відповідача, що вона «намагається уникнути необхідності працевлаштуватися та обов`язку утримувати спільних дітей» є хибними, оскільки їхнім спільні діти є малолітні [PERSON] виповнилось 10 років, [PERSON] - 7 років, а сину позивачки [PERSON] виповнилось 15 років Всі діти потребують материнської уваги, догляду, турботи, виховання, лікування, тощо. Позивачка зазначає, що їй важко знайти таку роботу, яка б давала їй можливість займатися повноцінно вихованням дітей, утримувати їх в безпеці при її відсутності, та одночасно заробляти гроші. Позивачка наголошує, що вона сама турбується про їхніх дітей. В той же час вона намагаюсь знайти собі будь-яку роботу. Відповідач, з часу отримання позовної заяви про стягнення аліментів, повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і зовсім не допомагає їй у вихованні та лікуванні дітей, перестав, спілкуватися з дітьми, навіть не поздоровив дітей з початком нового навчального року та не забезпечив їх підручниками та канцтоварами. Крім того, позивачка зазначали, що відповідач погоджуючись з тим, що має річний дохід 672 960 грн., останній звертає увагу суду на те, що несе витрати на оренду приміщення спортивного залу та на оплату комунальних послуг. На підтвердження своєї позиції [PERSON] долучив до відзиву на позов квитанцію на оплату оренди ФОП [PERSON] від 29.08.2023 року на суму 18000 грн. та квитанцію на оплату комунальних послуг ФОП [PERSON] від 29.08.2023 року на суму 10 000 грн. При цьому позивачка наголосила, що долучені до відзиву на позов квитанції не мають відношення до оренди спортивного залу «Тренажерний зал «Титан», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 23, та до сплати комунальних послуг по цьому об`єкту, а саме: - платником вказаний не ФОП [PERSON] , а фізична особа [PERSON] ; - відсутнє посилання на Договір оренди нежитлового приміщення; - відсутні дані щодо якого саме нежитлового приміщення проводиться оренди; - відсутнє посилання на калькуляцію комунальних послуг та розмір витрат; - відсутні дані щодо періоду, за який сплачуються орендна плата та комунальні; - відсутні посилання на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] . Фактично з 2011 по 2016 р рік позивачка вела підприємницьку діяльність та створила спортивний зал «Тренажерний зал «Титан». В 2016 році, після народження третьої дитини - молодшого сина [PERSON] , вона передала свій бізнес відповідачу, так як вже не могла повноцінного його вести, і стала працювати бухгалтером у ФОП [PERSON] . Позивачці достовірно відомо, що на 2022-2023 роки не укладався договір оренди приміщення спортивного залу «Тренажерний зал «Титан» між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] . Крім того, позивачці достовірно відомо, що раніше існуючий договір оренди не продовжувався на 2022-2023 роки письмовою додатковою угодою до договору. Акти виконаних робіт по оренді нежитлових приміщень не складались в 2022-2023 роках. Таким чином позивачка зазначає, що фізична особа [PERSON] із своєї банківської картки перерахував 18 000 грн. та 10 000 грн. на банківську картку ФОП [PERSON] , з метою створення уяви суду, що ним нібито сплачується орендна плата та комунальні послуга за користування нежитловим приміщенням. Надіслання грошей [PERSON] зробив перед подачею відзиву на позов, а саме 29.08.2023 року. До відзиву на позов [PERSON] не Додав належних доказів та документів, які б підтвердили його доводи. Позивачка також зазначає, що твердження відповідача про те, що він «не приховує свій дохід» не відповідає дійсності, оскільки ФОП [PERSON] з 2022 року не використовує касові апарати, що унеможливлює визначити реальний дохід. Фактичний дохід, який визнає [PERSON] , фактично в два рази більший ніж 672 960 грн. Також позивачка зазначила, що твердження відповідача про те, що «стан здоров`я спільних дітей задовільний діти не потребують спеціального лікування або спеціального догляду, тому зазначена позивачем у позові сума аліментів є необґрунтованою та безпідставною», вказують на те, що йому, як батьку сина [PERSON] , 2016 р.н., невідомо, що дитина страждає гіпертрофією лівого шлуночку серця, що підтверджується даними електрокардіограми. На даний час [PERSON] займається 3 рази на тиждень по 2 години в Громадській організації «Південноміський клуб спортивно-патріотичного виховання «Карат» в м. Південне в секції боксу та кікбоксингу. Без ретельного обстеження та лікування дитини може стати питання про припинення занять сина в секції. Це спричинить йому великі страждання. Позивачка також наголосила, що відповідач у своєму відзиві на позов постійно звертає увагу суду на мінімальний розмір аліментів, на мінімальний прожитковий мінімум дітей відповідного піку, на судову практику при вирішенні справ цієї категорії, за якою суди стягують аліменти на утримання однієї дитини в твердій грошовій сумі у розмірі від 3 000 грн: до 4 000 грн. Дана справа розглядається у позовному провадженні, а тому максимальний розмір аліментів на дітей не передбачений. При цьому в п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено межу максимального розміру аліментів, які можуть стягнути на підставі судового наказу, а саме: 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відтак максимальна сума аліментів може складати на одну дитину від 6 років до 18 років - 28 330 грн., а на двох дітей - 56 660 грн. Таким чином, позивачка [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] за своїм матеріальним станом, може сплачувати аліменти на кожну дитину в твердій грошовій сумі 9 000 грн. щомісячно, або 18 000 грн. на двох дітей щомісячно. 22.09.2023 року до суду поштовою кореспонденцією надійшли заперечення відповідача [PERSON] , якими він долучає до матеріалів справи належним чином завірену копію договору оренди нежитлового приміщення №01012023 від 01.01.2023 року, яким доводиться, що оренда нежитлового приміщення тренажерного залу складає 15000 гривень на місяць без комунальних послуг. Комунальні послуги складають влітку приблизно 3000 гривень, а взимку більше на суму витрат на опалення приміщення. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Також зазначила, що вона раніше працювала головним бухгалтером в спортивному залі «Тренажерний зал «Титан» і їй відомо, що відповідач [PERSON] має середньомісячний дохід в розмірі 100000 гривень і тому вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 9000 гривень на кожну дитину щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 гривень на кожну дитину. Зазначив, що він за місяць дійсно отримує дохід в розмірі 50 000 гривень, але з врахуванням витрат на утримання тренажерного залу його середньомісячний дохід становить 30000 гривень. Крім того, додатково вказав, що позивачка разом з дітьми проживає в його будинку, в якому він також сплачує комунальні послуги. Також зазначив, що він в добровільному порядку перераховує позивачці грошові кошти в розмірі 2000 гривень на тиждень на утримання їхніх спільних дітей. Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Згідно ч.4 ст.77\~ЦПК\~України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19.11.2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №478 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 05.11.2020 року). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.12.2012 року), та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.04.2016 року) Батьками дітей відповідно до свідоцтв про народження записані сторони по справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час батьки дітей проживають окремо один від одного. Діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з позивачкою, про що не заперечував відповідач по справі. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст.\~184\~СК\~України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При цьому за змістом ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ч. 2ст.\~184\~СК\~України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положеннями ст.\~1\~Закону\~України\~«Про прожитковий\~мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2023\~рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 січня 2023 року - 2833 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, який є достатньо молодою, здоровою, працездатною людиною, відсутність на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, має середньомісячний дохід в розмірі 50000 гривень, то суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 5000 гривень щомісячно до досягнення дітей повноліття. При цьому [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 9000 гривень щомісяця на кожну дитину. Проте в обґрунтування такого розміру аліментів не надала жодного доказу, а лише вказує, зокрема, що зазначений розмір аліментів відповідає фінансовим можливостям відповідача, оскільки останній має середньомісячний дохід в розмірі 100000 гривень, проте доказів такого фінансового стану [PERSON] позивачкою суду не надано. Отже, аліменти у розмірі по 5000,00 грн на кожну дитину щомісяця є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей, в тому числі і забезпечення харчування дитини, одягу та відпочинку. Також, судом враховано, що утримання дитини є обов`язком не тільки батька, а і матері. Суд зазначає, що згідно положень ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Положенням\~ст. 191 СК України\~визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовну заяву подано до суду 05.07.2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Відповідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою статті 137\~ЦПК\~України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137\~ЦПК\~України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу у матеріалах справи міститься: - копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 206 від 28.12.2001 року; - копія договору №34/23 про надання правової допомоги від 04.07.2023 року, укладеного між адвокатом Киричко Л.С. та [PERSON] ; - копія додатку №1 до договору №34/23 про представництво, надання правової допомоги , юридичних послуг від 04.07.2023 року; - копія акту про виконання договору №34/23 від 04.07.2023 року про надання правової допомоги від 04.07.2023 року; - квитанція №34/23 від 04.07.2023 року, за яким гонорар за консультацію та складання позовної заяви складає 3500 гривень. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що витрати [PERSON] пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial