Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення\~додаткових витрат\~на дитину.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що разом\~з відповідачем\~перебувала в\~шлюбі,\~який розірвано\~рішенням суду\~від 15.03.2023.\~Від шлюбу\~сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу від 21.04.2023 на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітні дітей. На даний час вона з відповідачем розірвали шлюб та проживають окремо. Донька є дитиною інвалідом, навчається на платній основі денного відділення Одеського фахового коледжу транспортних технологій, термін навчання з 01.09.2023 до 01.07.2026. Вартість освітньої послуги за 2023-2024 навчальний рік становить 16964 грн., за 2024-2025 навчальний рік становить 16964 грн., та за 2025-2026 навчальний рік становить 16964 грн. Навчання розпочинається 01.09.2023 та завершується 01.07.2026. Навчання доньки на денному відділенні коледжу викликає необхідність проживання дитини в м. Одесі, що потребує додаткових витрат на проїзд до місця навчання, харчування в іншому місті, потребу у винайманні житла, оскільки навчальний заклад гуртожитком її не забезпечив. А тому позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частку загальних витрат, пов`язаних з навчанням доньки та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзив на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову з додатками за місцем його реєстрації, які повернулися з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надійшло, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20) Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є дитиноюінвалідом, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.21). Згідно копії довідки виконавчого комітету Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №813 від 27.06.2023 до складу сім`ї позивача входять донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.22) Відповідно до довідки Одеського фахового коледжу транспортних технологій та договору про надання освітніх послуг закладом фахової первинної освіти № 1 від 28.08.2023 [PERSON] , зарахована на денну форму освіти на 2 курс Одеського фахового коледжу транспортних технологій (а.с.23-25) Відповідно до договору №ВГ-12384541 від 28.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців вартість навчання за 2023-2024 навчальний рік становить 16964 грн., за 2024-2025 навчальний рік становить 16964 грн., та за 2025-2026 навчальний рік становить 16964 грн., а всього 50892 грн.(а.с.26) Позивач сплатила кошти за навчання доньки за 2023-2024 навчальний рік у сумі 8482 грн (а.с.28). Норми права, застосовані судом. Відповідно до ч. 2 ст. 51\~Конституції України\~та\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 Сімейного кодексу України). Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини на платній основі в Одеському фаховому коледжі транспортних технологій нею сплачено кошти за навчання, проїзд та проживання дитини в м. Одесі. На підтвердження додаткових витрат на дитину позивач надала копію Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 28.08.2023 року, відповідно до якого вартість платної освітньої послуги за 2023-2024 навчальний рік становить 16964 грн, 2024-2025 навчальний рік становить 16964 грн, 2025-2026 навчальний рік становить 16964 грн; копію квитанції від 31.08.2023 року про сплату за навчання в розмірі 8482 грн та дублікат чека АТ КБ «ПриватБанк`від 25.09.2023 на суму 3000 грн. Наданий позивачем дублікат чека АТ КБ «ПриватБанк» від 25.09.2023 на суму 3000 грн суд вважає неналежним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказуваня, а саме що ці витрати є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Крім того, відсутня інформація про одержувача коштів. Зі змісту позову встановлено, що дані витрати пов`язані із забезпеченням звичайних нормальних умов життя дитини, однак суд звертає увагу на те, що з зазначеного чека не можливо встановити, що ці витрати були понесені позивачем саме на утримання дитини [PERSON] . Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання [PERSON] при наявності можливості проходження безкоштовного навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з відповідачем, як батьком дитини. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки в м. Одесі. Навчальний заклад - Одеський фаховий коледж транспортних технологій було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі №569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 року в справі №336/1488/19 та інших. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що дані письмові документи не підтверджують факт понесення позивачем додаткових витрат на доньку, що викликані особливими обставинами. Крім цього, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Однак позивачем не надано жодних доказів на підтвердження матеріального та сімейного становища відповідача, що унеможливлює врахування цих обставин під час вирішення справи. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання доньки наперед, а саме до 01.07.2026 року в розмірі частки витрат на освітні послуги в сумі 25446 грн за період навчання з 2023 року по 2026 навчальний рік та витрати на харчування, проживання доньки в м. Одесі, сплату комунальних послуг не менше ніж по 2500 грн щомісячно за період з 01.09.2023 року по 01.07.2023 року, а всього за 32 місяці на загальну суму 80000 грн. Проте, [PERSON] , [INFO] , досягне повноліття [INFO] і з цього часу втратить правовий статус дитини (стаття 6 Сімейного кодексу України). При цьому, норми Сімейного кодексу\~України не передбачають можливості стягнення додаткових витрат на повнолітніх дочку чи сина, тобто норми статті 185\~Сімейного кодексу\~України на правовідносини після досягнення [PERSON] повноліття не поширюються. Таким чином, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період їх навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, при визначенні розміру яких слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20 лютого 2020 року в справі № 521/4397/17. Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави, а витрати на правничу допомогу слід залишити по фактично понесеним позивачем.

Outcome: dismissed