Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

04.06.2021 [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до відповідачів про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015, укладеним між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», у зв`язку з належним виконанням; стягнення на її користь солідарно з відповідачів нанесеної моральної шкоди в розмірі 11350,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона 16.11.2015 уклала з ПАТ «Банк Михайлівський» кредитний договір №200382473. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» 19.05.2016 укладено договір факторингу №1905, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором. 20.05.2016 між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» був укладений договір факторингу №1, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу №1905 від 23.05.2016. Позивачкою на вимогу ТОВ «ФК «Фагор» 23.07.2018 повністю погашена заборгованість за кредитним договором, а з 2020 року на її телефон почали надходити дзвінки співробітників ТОВ «Діджи Фінанс», які повідомляли, що відповідне товариство є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський», й вимагали погасити на їх користь заборгованість. Листом ТОВ «Діджи Фінанс» повідомило, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015, що ТОВ «ФК «Фагор» не є та не був належним кредитором для виконання зобов`язань боржником, кредитні зобов`язання є невиконаними, будь-які платежі на користь ТОВ «ФК «Фагор» не можуть бути підставою зарахування виконання зобов`язання за кредитним договором. Як зазначає позивач виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015 підтверджується квитанціями про сплату боргу, довідкою про сплату боргу від ТОВ «ФК «Фагор»; на її думку, позичальник, що виконав належним чином свої зобов`язання не може відповідати за договірними зобов`язаннями юридичних осіб сфери фінансових послуг з приводу їх діяльності та комерційних взаємовідносин; покладання на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами буде суперечити усім існуючим нормам закону, які мають на меті захист прав споживачів. Крім того позивачка зазначає, що ситуація, яка склалася між нею та відповідачами негативно відображається на її психічному та емоційному стані, та завдає моральної шкоди. Ухвалою судді від 09.06.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 32-34). 23.07.2021 року від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 47-71). Позивач 02.09.2021 надала до суду свою відповідь на відзив (а.с. 80-98). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 05.10.2021 справа №619/2701/21 передана головуючому судді Кононихіній Н.Ю. (а.с. 101). Ухвалою судді від 07.10.2021 справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с. 102, 103). Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справа №619/2701/21 передана головуючому судді Шолудько А.В. (а.с. 136). Ухвалою судді від 28.02.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 137). 02.08.2023 ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 168, 169). Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі й відповідно до ч. 6, ч. 11 ст. 128, ч.3 ст.130, ч.1 ст.131 ЦПК України (а.с. 171-180, 183-185, 188-190). Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розгляд справи провести без її участі (а.с. 163-166). Представник позивача [PERSON] про причини неявки суд не повідомила та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПЛЕЯДА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАГОР», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» про причини неявки своїх представників суд не повідомили та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. 13.11.2023 представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвокат Линник Я.В., який діє на підставі довіреності №60-12813/22 від 22.12.2022 року (зворот а.с. 194), подав до суду письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову [PERSON] про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими та стягнення моральної шкоди відмовити (а.с. 191-194). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 16.11.2015 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі ПАТ «Банк Михайлівський») на підставі заяви (оферти) № 200382473 укладений кредитний договір за умовами якого позивач отримав кредит та зобов`язувався його повернути згідно з умовами договору (а.с. 18, 19). Вказані обставини не заперечувались сторонами у справі. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 встановлено, що 19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» і TOB «ФК «Плеяда» (фактор) укладено договір факторингу №1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти розпорядження клієнта, а банк зобов`язувався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників). У подальшому TOB «ФК «Плеяда» за плату відступило новому фактору - TOB «ФК «Фагор» права вимоги, згідно договору факторингу №1 від 20.05.2016 року (а.с. 53-64). Позивачем 23.07.2018 здійснено оплату на суму 8463,00 грн з призначенням погашення заборгованості в ФК Фагор, згідно договору 200382473, іпн. 2489301060, [PERSON] , що підтверджується квитанцією №0.0.1091807654.1 від 23.07.2018 (а.с. 21). У довідці ТОВ «ФК «Фагор» від 19.09.2018 зазначається, що за договором 200382473 від 16.11.2015 станом на 19.09.2018 заборгованість погашена в повному обсязі та договір закритий (а.с. 20). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема, договорів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення й відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. ст. 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року по справі №910/11298/16, яка набрала законної сили, застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 №1 та від 20.05.2016 №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 №1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 №1 і №2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 №1 та від 20.05.2016 №2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 №1 та додатках до нього (а.с. 53-66). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фагор» від 19.09.2018 не вбачається, яка саме сума була сплачена позивачем на виконання зобов`язань за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015 (а.с. 20), однак зі змісту повідомлення ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» №ДФ2004/30 від 20.04.2021 вказується, що заборгованість станом відступлення прав вимог за договором №200382473 від 16.11.2015 становить 17257,99 грн, детальний розрахунок заборгованості за договором, відображений у Витягу з Реєстру боржників (додаток №1) до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 (а.с. 24-27). Отже, враховуючи вище викладене, та факт перерахування позивачем на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» грошових коштів на суму 8463,00 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015, не є підставою припинення зобов`язання позивача, у зв`язку із його виконанням перед ПАТ «Банк Михайлівський», та його новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс». Суду не надано належних та допустимих доказів належного виконання позивачем зобов`язань за договором №200382473 від 16.11.2015. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди є похідними від вимог щодо припинення правовідносин за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015 року. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором №200382473 від 16.11.2015 та стягнення моральної шкоди, необхідно відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають у повному обсязі, а відповідачі не заявили про понесення ними судових витрат по справі, розподіл судових витрат не проводиться.

Outcome: dismissed