Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

14.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 200378,08 грн., з яких: 200000,00 грн. - сума основного боргу за Договором позики грошових коштів від 18.05.2023 року зареєстрованого в реєстрі за №1655 та 378,08 грн. - три відсотки річних. Позов обґрунтовано тим, що 18.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики грошових коштів (далі Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркаровою В.Ю., реєстровий № 1655. Згідно пунктів 1, 3 Договору [PERSON] (позикодавець) передав у власність [PERSON] (позичальнику) грошові кошти у сумі 200000,00 грн., а [PERSON] отримав ці грошові кошти та зобов`язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів у повному обсязі не пізніше 18.06.2023 року у національній валюті України - гривні. Договір позики є безпроцентним. Повернення позики повинно бути зроблено у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області в повній сумі. За домовленістю сторін позичальник має право повернути позику достроково. За умовами пункту 2 Договору грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Підписання цього договору позичальником свідчить про отримання ним суми позики в повному обсязі. Тобто, позичальник [PERSON] поставивши свій підпис в Договорі підтвердив отримання ним позики в сумі 200000,00 грн. до підписання договору. Натомість, отримавши позику відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у встановлений до 18.06.2023 року строк борг не повернув. Пунктом 4 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцеві грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. На час звернення із позовом до суду виконання зобов`язання прострочене на 23 дні, інфляційні втрати відсутні, а 3 % річних становлять 378,08 грн. (200 000,00 грн. х 3% / 100 х 23 дні / 365). Ухвалою суду від 17.07.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Мухи С.С. про забезпечення позову. Ухвалою суду від 27.07.2023 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.08.2023 року. 26.09.2023 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] спільною заявою повідомили суд про укладення мирової угоди, згідно умов якої [PERSON] в рахунок погашення боргу за договором позики грошових коштів від 18.05.2023 року передає у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 1221411000:01:001:0129, загальною площею 3,27га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою суду від 24.10.2023 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фермерське господарство «НЕДАЙВОДА», в користуванні якого перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 1221411000:01:001:0129. Представником позивача - адвокатом Мухою С.С. 27.11.2023 року до суду подана заява в якій він просив залишити спільну заяву щодо затвердження судом мирової угоди без розгляду, підтримав у повному обсязі пред`явлені [PERSON] позовні вимоги та розглянути справу у відсутності позивача і його представника. Представник відповідача - адвокат Харламов Д.В. 27.11.2023 року подав до суду заяву про залишення без розгляду спільної заяви про затвердження судом мирової угоди, а також зазначив, що відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності відповідача та його представника. Ухвалою суду від 27.11.2023 року спільну заяву [PERSON] та [PERSON] про затвердження судом укладеної мирової угоди від 22.09.2023 року залишено без розгляду. Від представника третьої особи - голови ФГ «НЕДАЙВОДА» Угнич І.М. 27.11.2023 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та відпрацюванням відповідної правової позиції. Враховуючи, що сторони по справі відмовилися від мирової угоди, у зв`язку із укладенням якої і було залучено судом в якості третьої особи ФГ «НЕДАЙВОДА», то суд не бачить перешкод для розгляду даної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики грошових коштів, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркаровою В.Ю., реєстровий № 1655. Згідно пункту 1 Договору [PERSON] передає у власність [PERSON] , безпроцентно, грошові кошти у сумі 200000,00 грн., а [PERSON] отримує ці грошові кошти та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у повному обсязі не пізніше 18.06.2023 року у національній валюті України - гривні. За умовами пункту 2 Договору грошові кошти, які є предметом договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання договору. Підписання договору позичальником свідчить про отримання ним суми позики в повному обсязі. Згідно до п. 3 Договору повернення позиченої суми грошей повинно бути зроблено у місті Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області в повній сумі. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Повернути борг за Договором позики від 18.05.2023 року [PERSON] зобов`язався до 18.06.2023 року, але до теперішнього часу зобов`язання не виконав, оскільки суду відповідачем не надано доказів на підтвердження факту розрахунку з позивачем, а крім того відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, тому з відповідача необхідно стягнути суму боргу за договором позики у розмірі 200000,00 грн.. Згідно пункту 4 Договору, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму основного боргу. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Повернути борг за договором позики від 18.05.2023 року [PERSON] зобов`язався до 18.06.2023 року, але до теперішнього часу зобов`язання не виконав, тому з відповідача, на підставі ст.625 ЦК України, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, в межах заявлених позовних вимог (23 дні), тобто з 19.06.2023 року по 11.07.2023 року, необхідно стягнути суму, яка становить 378,08 грн. (200000,00 грн. Х 3%/100 Х 23 дні). Таким чином, вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] , як боржник за грошовим зобов`язанням, не виконав свій обов`язок щодо повернення позивачу [PERSON] суми позики до 18.06.2023 року, тому з нього необхідно стягнути суму боргу за Договором позики у розмірі 200378,08 грн. (200000,00 грн. + 378,08 грн.). На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2003,78 грн..

Outcome: approved