Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.04.2020, посилаючись на те що, згідно вищевказаного договору відповідач отримала кредит зі сплатою відсотків за користування ним. Одержавши кредит, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, тому станом на 27.01.2023 утворилась сума заборгованості за кредитом в загальному розмірі 86 116 грн 95 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлялась, в судове засідання не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності та відзиву не надала. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку: Судом встановлено, що 10 квітня 2020 року сторони підписали заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-49126550 (далі - Договір), за яким АТ «Райффайзен Банк» зобов`язався надати кредит в розмірі 32 719 грн 61 коп., а [PERSON] зобов`язалась щомісячно до 10 квітня 2024 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 52,90% річних. Крім того, 10 квітня 2020 року [PERSON] підписала заяву до договору добровільного страхування життя №РБ1702-г від 15 березня 2019 року /а.с.13 (зворотня сторона)-14/. В той же день АТ «Райффайзен Банк» надав [PERSON] кредит в розмірі 32 719 грн 61 коп., що підтверджується копією виписки по рахунку /а.с.17/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте, відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань, не здійснювала своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по процентам протягом тривалого часу. В свою чергу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання (ст. 611 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Позивач скористався правом змінити умови договору та зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту та процентів за користування ним у разі порушення відповідачем зобов`язань за Договором та звернувся 30.01.2023 до [PERSON] (за адресою реєстрації в м. Шостка та адресою проживання в м. Вишгород) з листом-вимогою про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги /а.с. 18, 19/. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування ним, Банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання відповідних зобов`язань. Таким чином, відповідно до розрахунку позивача станом на 27.01.2023 у відповідача перед АТ «Райффайзен Банк» утворилась заборгованість в розмірі 86 116 грн 95 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту в сумі 71 415 грн 48 коп., заборгованість за процентами в розмірі 14 701 грн 47 коп. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості [PERSON] перед позивачем у сумі 86 116 грн 95 коп. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 86 116 грн 95 коп. по вказаному кредитному договору задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved