Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі Позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), у якому просять стягнути з Відповідача на користь третьої особи шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 14076 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач, 11.02.2023 року об 11 год. 40 хв. на ділянці водойми р. Тетерів в районі с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області, де заборонено будь-яке рибальство, проводив лов риби з криги зимовою вудкою, оснащеною гачком, при цьому виловив 9 шт. плітки, загальною вагою 1 кг, чим порушив п. 3 розділу ІІ «Правил любительського і спортивного рибальства» та пп. 1 п. 3 розділу І додатку 3 до цих Правил. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП та наніс рибному господарству України збитки на суму 14076 грн. Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2023 року № 015159, складеною Позивачем, на Відповідача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, здійсненим відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 06.10.2021 року № 1039 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних виді біоресурсів», Відповідач наніс рибному господарству України збитки у розмірі 14076 грн. 09.03.2023 року Відповідачу направлено лист з пропозицією в 30-денний термін відшкодувати спричинені ним рибному господарству збитки у розмірі 14076 грн., однак Відповідач добровільно збитки не відшкодував, тому Позивач звернувся в суд з цим позовом. Рух справи 24.07.2023 року позовна заява надійшла до суду. 28.07.2023 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначене на 11.09.2023 року, відкладене на 28.09.2023 року, 24.10.2023, 20.11.2023. Позиції сторін 24.10.2023 Відповідач направив в суд заяву, у якій зазначив про відсутність предмета спору, оскільки він добровільно відшкодував спричинених ним збитки державі в натурі, шляхом випуску у водойму риби виду плітка у кількості більш як 9 екземплярів, тобто у кількості, більшій від тієї кількості риби, яку він незаконно виловив 11.02.2023 року в р. Тетерів поблизу с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області. До заяви Відповідач долучив оптичний диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, як він випускає у водойму живу риби виду плітка в кількості більш як 9 екземплярів. Представник Позивача направив в суд письмові пояснення, у яких зазначив про те, що наданий Відповідачем відеоматеріал ніяким чином не спростовує його вини у спричиненні збитків. Крім цього, Відповідач здійснив випуск риби з порушенням Порядку штучного розведення (відтворення), вирощування водних біоресурсів та їх використання, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.08.2022 № 622 (далі Порядок № 622). Представник Позивача наголошує, що Відповідач, здійснюючи випуск риби, не надав Позивачу жодного з необхідних документів, визначених Порядком № 622. Представник третьої особи направив до суду клопотання, у якому просив задовольнити позовні вимоги та відмовити у задоволені заяви Відповідача. Клопотання мотивоване тим, що Відповідач не надав жодного документу про придбання випущеної ним риби в рибному господарстві. Присутні на відеозаписі особи не є депутатами ні Іванківської селищної ради, ні Шпилівського старостинського округу. Представник Позивача у судове засідання не з`явився. Направив в суд заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник Третьої особи у судове засідання не з`явився. Направив в суд клопотання, у якому просив провести розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився. Направив в суд заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі та відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки добровільно відшкодував збитки. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Частиною 1\~статті 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Стаття 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 11.02.2023 року постановою головного державного інспектора Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області Мельника І.О. у справі про адміністративне правопорушення № 015159 [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП (Порушення правил рибальства). Зазначеною постановою зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення: 11.02.2023 року об 11 год. 40 хв. на р. Тетерів в районі с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області, [PERSON] проводив лов риби з криги зимовою вудкою оснащеною гачком в місці, де заборонено будь-яке рибальство на протязі всього року, при цьому виловив рибу виду плішка у кількості 9 шт., загальною вагою 1 кг., чим наніс збитки, згідно з розрахунком матеріальної шкоди (додаток до протоколу № 015159 від 11.02.2023 року), розрахунком матеріальної шкоди (додаток до протоколу № 015159 від 11.02.2023 року), на суму 14076 грн. (1564 грн. за 1 рибину виду плітка). Щодо підстав звернення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області з позовом до суду та стягнення спричинених збитків на користь Іванківської територіальної громади. Згідно з вимогами ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Пунктом 1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30.09.2015 року, передбачено, що Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через\~Міністра енергетики та захисту довкілля\~і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Пунктом 1 Положення про Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229 визначено, що зазначене управління (далі Київський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ, повноваження якого поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Пунктом 9 наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 24.09.2021 року № 412 внесено зміни до Положення про Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року, та змінено назву заголовку Положення в такій редакції «Положення про Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області». Відповідно до\~ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Згідно з ч.1\~ст.13. Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до ч.3\~ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про наявність в Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами\~про стягнення з Відповідача як особи, яка заподіяла збитки рибному господарству України та Іванківській територіальній Вишгородського району Київської області. Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 10.01.2019 року у справі № 541/307/17 також визнав\~\~законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь місцевої ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів Згідно зі\~статтею 16 Конституції України\~забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. За\~статтею 66 Конституції України\~кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до положень\~ст. 3 Закону України «Про тваринний світ»\~риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону. Згідно з ст. 34 Закону України «Про тваринний світ»\~користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ»\~передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. За змістом ст. ст.\~68,\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За приписами\~ст. 40 КУпАП\~відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у\~статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Як зазначено вище, Відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, тобто за порушення правил рибальства. Відповідно до п. 1 розділу І Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700 (далі Правила) ці Правила визначають умови здійснення любительського, спортивного рибальства та підводного полювання, застосування знарядь і способів добування (вилову), обсяги добування (вилову) за вагою та поштучно, заборонені місця і строки (періоди) заборон на добування (вилов) водних біоресурсів, мінімально дозволені для добування (вилову) розміри та види водних біоресурсів, умови проведення офіційних спортивних змагань з видів спорту, якими відповідно до правил спортивних змагань передбачено здійснювати добування (вилов) водних біоресурсів (далі - офіційні спортивні заходи) та умови використання суден. Згідно з п. 3 розділу ІІ Правил, місця та строки заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) визначені\~додатком 3\~до цих Правил. Відповідно до пп. 1 п. 3 розділу І додатку 3 до Правил, забороняється добування (вилов) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) річкових басейнів у водосховищах, зокрема: Київському - перед гирлом р. Тетерів на ділянці, обмеженій лінією, що йде від південної межі с. Страхолісся (51°4?4.70?Пн 30°24?16.04?Сх), північної межі о. Хільча (51°3?59.81?Пн 30°25?16.11?Сх) до північної межі с. Сухолуччя (50°58?59.23?Пн 30°26?41.50?Сх) та річкою Тетерів до західної адміністративної межі с. Богдани (51°2?0.21?Пн 30°13?38.95?Сх). Відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою КМУ від 06.10.2021 року № 1039, вартість збитків, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного риби виду «Плітка» у розмірі 1564 грн. Таким чином, судом достовірно встановлено, що Відповідач, порушуючи правила рибальства, здійснив вилов риби у місці, де вилов риби заборонено, при цьому виловив рибу породи «плітка» у кількості 9 шт., чим спричинив шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 14076 грн., яка підлягає стягненню з нього на користь територіальної громади. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Відповідно до\~ч. 4\~ст.22 ЦК України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи\~майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Аналіз зазначених норм свідчить про те, що правом обрання способу відшкодування шкоди законодавець наділив саме особу, якій завдано шкоду. У справі, яка розглядається, позивач та особа, в інтересах якої подано позов, визначилися із способом захисту: відшкодування збитків у повному обсязі, заперечуючи належність факту такого відшкодування в натурі. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача до Відповідача про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 2684 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 280 від 10.07.2023 року. Оскільки позовні вимоги Позивача задоволені у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 2684 грн. як понесені та документально підтверджені судові зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved