Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

ПАТ КБ «АКОРДБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту , яка станом на 19.06.2023 року становить 249\~885, 88 грн., що складається з: 106\~313, 57 грн. -заборгованість за сумою кредиту, 39\~442, 93 грн. -заборгованість за процентами, 39 600 грн. - заборгованість за комісією, 63\~898, 49 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту, 630, 89 грн. - строкова заборгованість за процентами, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3\~748, 29 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що відповідач [PERSON] 23.04.2019 року було підписано заяву-пропозицію № СІК -230419/014-67 на підставі якої відповідач прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ КБ «АКОРДБАНК», шляхом підписання заяви-пропозиції, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних, 0,99% розмір щомісячної комісії на загальні споживчі цілі строком на 60 місяців, який зобов`язувався повернути, здійснюючи погашення заборгованості щомісячно у сумі та строки у відповідності до графіку платежів Додатку 2. Також між товариством та [PERSON] було підписано анкету-заяву № 1-9-13815 на отримання споживчого кредиту, в якій зазначено інформацію про сімейний стан, а саме зазначено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . Відповідачі не виконали свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з них в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість по кредиту. Представник позивача в письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час розгляду справи в суді. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 23.04.2019 року було підписано заяву-пропозицію № СІК -230419/014-67 на підставі якої відповідач прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ КБ «АКОРДБАНК», шляхом підписання заяви-пропозиції, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. зі сплатою 18,99 % річних, 0,99% розмір щомісячної комісії на загальні споживчі цілі строком на 60 місяців, який зобов`язувався повернути, здійснюючи погашення заборгованості щомісячно у сумі та строки у відповідності до графіку платежів Додатку 2. Також між товариством та [PERSON] було підписано анкету-заяву № 1-9-13815 на отримання споживчого кредиту, в якій зазначено інформацію про сімейний стан, а саме зазначено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . Факт надання позивачем кредиту [PERSON] підтверджується меморіальним ордером № 22387387 від 23.04.2019 року, відповідно до якого позивачем було видано кредит у сумі 200\~000 грн клієнту [PERSON] , 2243620777 згідно кредитного договору № СІК-230419/014-67 від 23.04.2019 на рахунок [NUMBER] ( а.с.11). Підписуючи Заяву-Пропозицію № СІК-230419/014-67 від 23.04.2019 відповідач підтвердив своє розуміння і згоду на те, що погашення кредитної заборгованості він здійснюватиме щомісячно у сумі та строки у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї Заяви-Пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, а також що ознайомився і погоджується з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПуАТ «КБ «Акордбанк» (чинними на момент укладання кредитного договору, надалі Правила), що оприлюднені на офіційному сайті Банку, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають Договір про надання споживчого кредиту, укладений між [PERSON] та ПуАТ «КБ «Акордбанк». Відповідно до п. 2.2. Розділу 6 Правил погашення Заборгованості за споживчим кредитом здійснюється шляхом списання грошових коштів, що надійшли на Рахунок для погашення заборгованості у наступній послідовності:1) для оплати прострочених Процентів; 2) для оплати простроченої заборгованості за Тілом кредиту; 3) для погашення строкових Процентів; 4) для погашення строкової заборгованості за Тілом кредиту; 5) для оплати простроченої суми Щомісячної комісії; 6) для оплати строкової суми Щомісячної комісії; 7) для погашення штрафів та пені за порушення умов Договору; 8) для дострокового погашення за Тілом кредиту в розміру доступного залишку на Рахунку для погашення заборгованості. Банк залишає за собою право на свій розсуд вносити зміни до послідовності погашення. Відповідно до п. 3.2.4. Розділу 6 Правил позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити всі передбачені Договором плати (платежі) на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором. Пункт 3.2.10. Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПуАТ «КБ «Акордбанк» встановлює, що клієнт зобов`язується у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення суми заборгованості за Споживчим кредитом, що передбачені Графіком платежів, частково або в повному обсязі, сплатити на користь Банку штрафні санкції (штрафи та пеню) на умовах, передбачених Договором. У разі порушення Клієнтом будь-якої з умов Договору, на вимогу Банку достроково та в повному обсязі погасити заборгованість за Тілом кредиту, Проценти, Щомісячну комісію та інші платежі, що передбачені умовами Договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання від Банку повідомлення про таку вимогу. Відповідно до пункту 3.3.5. Розділу 6 Правил, при порушенні Клієнтом термінів виконання будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених Договором, строк виконання яких/якого вже настав, в тому числі про порушенні строків сплати платежів, передбачених Графіком платежів більш ніж 1 (один) календарний місяць позивач має право вимагати від Клієнта оплати боргового зобов`язання частково або в повному обсязі, в тому числі, в примусовому порядку. Згідно з пункту 3.3.5. Розділу 6 Правил, при виникненні будь-якої з наступних подій, що за погодженням Сторін вважається істотним порушенням умов Договору: порушенні Клієнтом зобов`язань, передбачених умовами Договору, в тому числі, але не обмежуючись: ненаданні інформації та документів, передбаченими пунктами 3.2.6., 3.2.7., 3.2.9., 3.2.10, 3.2.13 цих Правил або порушенні Клієнтом частково або в повному обсязі строків сплати платежу відповідно до Графіку платежів на один календарний день, банк має право: вимагати від Клієнта дострокового повернення в повному обсязі Споживчого кредиту шляхом сплати в повному обсязі наявної заборгованості за Тілом кредиту, Процентів, Щомісячної комісії, а також інших платежів відповідно до умов Договору, шляхом надіслання або особистого вручення Клієнту відповідної письмової вимоги, або стягнути з Клієнта у судовому порядку суму неповерненої суми кредиту, в тому числі суму наявної заборгованості за Споживчим кредитом, нарахованих Процентів за його користування та плат за обслуговування кредитної заборгованості, а також сум штрафних санкцій, передбачених Договором. Відповідно до п. 4.1.1. Розділу 6 Правил клієнт несе відповідальність за несвоєчасне та неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та умов Договору. Згідно з п. 4.1.3. Розділу 6 Правил клієнт за першою вимогою Банку негайно відшкодовує збитки, завдані Банку внаслідок невиконання (неналежного виконання) умов Договору. Згідно з ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки останній добровільно не виконує своїх кредитних зобов`язань. Стосовно стягнення суми заборгованості солідарно з відповідача [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з того, що положення статті 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, яке є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19) дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів. Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1-3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з умов п. 2.8 заяви пропозиції № СІК- 230419/014-67 від 23.04.2019 р. мета отримання споживчого кредиту: нецільовий кредит на власні потреби не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності; цільовий кредит на погашення заборгованості перед банком за кредитом Клієнта; цільовий кредит на купівлю товарів та/або послуг у визначеного торговця ( а.с.12). За таких обставин суд приходить до висновку, що укладення договору [PERSON] в інтересах сім`ї не доведено та спростовується умовами договору, згідно якого [PERSON] отримав кредит на власні потреби. Вказаний кредитний договір, а також матеріали справи не містять згоди дружини відповідача [PERSON] , на підтвердження того, що вона була ознайомлена з умовами договору. Оцінивши в сукупності надані суду докази, із урахуванням вимог ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що кредитний договір укладений відповідачем в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя; перебування у шлюбних відносинах на момент укладення кредитного договору не підтверджує факту отримання кредитних коштів саме в інтересах сім`ї, отже у задоволенні позову в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] слід відмовити. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3\~748, 29 грн., який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в зв`язку із задоволенням до нього позовних вимог.

Outcome: partial