Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

У грудні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олександрівська Слобідка» (далі -ОСББ «Олександрівська Слобідка», позивач) звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - ПрАТ «ХК «Київміськбуд», відповідач-1), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач-2), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Незнайко Євгена Вікторовича (далі ПН КМНО Незнайко Є.В., відповідач-3), третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Войнаровська Ірина Анатоліївна (далі ПН КМНО Войнаровська І.А., третя особа), в якому просить суд: -скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50298833 від 18.12.2019 13:02:34, приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ (щодо державної реєстрації права власності Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23527052) на групу приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000)); -скасувати запис про право власності: номер запису: 34716058, дата та час державної реєстрації: 13.12.2019 19:20:19, державний реєстратор: приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ (щодо державної реєстрації права власності Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23527052) на групу приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000)); -скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61113417 від 25.10.2021 09:28:48, приватний нотаріус Войнарска Ірина Анатоліївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ (щодо державної реєстрації права власності [PERSON] (і.п.н. [NUMBER] ) на групу приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000)); -скасувати запис про право власності: номер запису: 44622871, дата та час державної реєстрації: 25.10.2021 09:22:15, державний реєстратор: приватний нотаріус Войнарска Ірина Анатоліївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ щодо державної реєстрації права власності [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) на групу приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000)); -визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1413 від 25.10.2021, укладений між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23527052) та [PERSON] (і.п.н. [NUMBER] ), посвідчений приватним нотаріусом Войнарска Ірина Анатоліївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.06.2008 Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, прийнято в експлуатацію «Житловий будинок по [ADDRESS] » (в подальшому новозбудованому житловому будинку розпорядженням Солом`янською районною у місті Києві державною адміністрацією, присвоєно поштову адресу - [ADDRESS] ). Вказує, що прийняття в експлуатацію підтверджується актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, який затверджено розпорядженням Солом`янської РДА від 27.06.2008 № 1097 та зареєстровано Інспекцією Державного архітектурно будівельного контролю міста Києва 18.07.2008 № 214. Разом з цим, Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» у 2008 році, після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію зареєстровано право власності на об`єкт. Відповідно до пункту 1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 за № 157/6445 (діяв на час реєстрації права власності), реєстрації підлягають права власності тільки на об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об`єкти. Посилається, що 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок квартирного типу за адресою: [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 112354). Стверджує, що як вбачається з експлікації приміщень будинку квартирного типу технічного паспорта, виготовленого 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», у будинку не існувало приміщення [ADDRESS] , оскільки нумерація приміщень закінчується номером 199. Відповідно до протоколу № 1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 11.05.2019 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ухвалено рішення створити ОСББ «Олександрівська Слобідка» (дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань №10731020000040394 від 27.05.2019 року). 30 травня 2019 року ОСББ «Олександрівська Слобідка» прийнято технічну та виконавчу документацію щодо Житлового будинку по [ADDRESS] та здійснено інвентаризацію технічних приміщень. Вказує, що у жовтні 2021 року ОСББ «Олександрівська Слобідка» дізналося, що нежитлове приміщення (диспетчерська), яке використовується для побутового обслуговування його мешканців, оскільки у нежитловому приміщенні знаходяться інженерне обладнання (модулі управління протипожежною автоматикою, системою пожежогасіння та димовидалення, модуль управління ліфтовою диспетчеризацією чотирьох домів, належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1990954380000). Як вбачається з інформаційної довідки, об`єкт нерухомого майна - група нежитлових приміщень [NUMBER], загальною площею 56,6 м.кв., за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вказане приміщення не існує апріорі згідно технічного паспорта, виготовленого 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», та фактично у будинку. Посилається, що зазначене приміщення є технічним приміщенням, загального користування (допоміжним), а отже є спільним майном багатоквартирного будинку, а тому державна реєстрація прав власності є неправомірною, а договір купівлі-продажу недійсним. Позовні вимоги до відповідача-1 позивач мотивує тим, що ОСББ «Олександрівська Слобідка» прийняло від попередньої експлуатуючої організації технічну та виконавчу документацію щодо Житлового будинку по [ADDRESS] , здійснено інвентаризацію технічних приміщень. Позивачем станом на 30 травня 2019 року прийнято до обслуговування будинок, у якому не існувало приміщення № [NUMBER], оскільки нумерація приміщень закінчується номером 199. Проте, як стало відомо, у жовтні 2021 року з Єдиного державного реєстру речових прав, ПрАТ «ХК «Київміськбуд» 13.12.2019 зареєстровано право власності на групу приміщень № [NUMBER], загальною площею 56,6 м.кв., за адресою: [ADDRESS] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1990954380000). Вказує, що підставою для такої державної реєстрації слугувало: технічний паспорт від 11.05.2016, складений Київським бюро технічної інвентаризації; витяг з переліку інвесторів від 03.04.2019, складений ПрАТ «ХК «Київміськбуд»; довідка від 03.04.2019 № 01586/0/2-19, складена ПрАТ «ХК «Київміськбуд»; акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 23.06.2008, видану Інспекцією державного архітектурнобудівельного контролю міста Києва. Зазначає, що 13.12.2019 ПН КМНО Незнайко Є.В. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50298833 від 18.12.2019. Позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50298833 від 18.12.2019 є неправомірним, оскільки з довідки від 03.04.2019 № 01586/0/2-19, складена ПрАТ «ХК «Київміськбуд», встановлено, що нежитлове приміщення № [NUMBER] є приміщенням громадського призначення. Проте поняття «нежитлове приміщення громадського призначення» взагалі відсутнє, оскільки існують нежитлові приміщення в будівлях громадського призначення, а не приміщення громадського призначення. Вказує, що ДБН передбачені приміщення у будівлях громадського призначення: приймально-вестибюльна група; підприємства харчування; приміщення побутового обслуговування і торгівлі; приміщення культурно-дозвіллєвого призначення; приміщення та споруди фізкультурно-оздоровчого призначення. Тому вважає, що відповідачем-1 надана довідка для державної реєстрації щодо приміщення громадського призначення, поняття та тлумачення якого законодавством, ДБН не визначено. Зазначене підтверджується висновком експерта від 07.12.2021 № 41/11за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Зазначає, що з акту інвентаризації, складеного позивачем під час приймання передачі об`єкта, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , знаходиться нежитлове приміщення (диспетчерська) площею 114 м. кв., а такого приміщення, як група приміщень № [NUMBER] площею 56,6 м.кв. у будинку фактично, та юридично (відповідно до документів замовника будівництва) не існує. У нежитловому приміщенні, проектною організацією разом із замовником будівництва передбачено встановлення протипожежної системи захисту та розміщення диспетчерської. Зазначене обладнання передбачено робочим проектом автоматичної установки пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу на об`єкті: «Проект другої черги забудови комплексу житлових будинків з об`єктами обслуговування на [ADDRESS] ». Без встановлення такої установки об`єкт не міг би бути прийнятим до експлуатації. Вказує, що на балансі у відповідача-1 де-юре не може обліковуватись приміщення (диспетчерська). Зазначає, що інженерне обладнання, що розміщене у нежитловому приміщенні, є таким, що призначене для забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку, тому згідно нормативно-правових актів у галузі будівництва п. 3.38 ДБН В.2.2-15:2019 приміщення є технічним, допоміжним, нежитлове приміщення (диспетчерська) є технічним, допоміжним, а не ізольованим нежитловим приміщенням (групою нежитлових приміщень) будинку, які мають сполучення між собою та окремий вихід на сходову клітку, і не є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Вказане нежитлове приміщення має розбіжності в порівнянні з наданою проектною документацією (проекту 75-10/РД-АР). Так, згідно Проекту другої черги забудови комплексу житлових будинків з об`єктами обслуговування на [ADDRESS] № 75-10/РД-АР ТОВ «МЖК-1» передбачено нежитлове приміщення площею 114 м. кв. У грудні 2021 року здійснено технічну інвентаризацію (технічний паспорт на нежитлове приміщення (диспетчерська) по [ADDRESS] , від 01.12.2021, інвентаризаційна справа 1264, складений ФОП [PERSON] ), згідно якого вбачається нежитлове приміщення 114 м.кв. Проте, зазначене приміщення поділено самочинно шляхом здійснення реконструкції на два приміщення та відповідачем-1 виконано реконструкцію, після прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва та відповідно до експлікації згідно проекту 75-10/РД-АР, було фактично розділено на два приміщення, після прийняття об`єкта в експлуатацію. Вказує, що для державної реєстрації відповідачем-1 не надано документи, які передбачено пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), а саме: договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності), оскільки замовником будівництва виступало Міністерство надзвичайних ситуацій України; документ про присвоєння об`єкту адреси; документ, який підтверджує прийняття в експлуатацію саме нежитлового приміщення 56,6 м.кв., (відбулась самочинна реконструкція), а не приміщенні площею 114 м.кв. не надано документа, який би підтверджував, що саме відповідач-1 є власником оспорюваного приміщення, або володіє майновими правами щодо оспорюваного приміщення. Тому стверджує, що відповідач-1 діяв поза межами правового поля, набув право власності на технічне (допоміжне) приміщення, яке використовується мешканцями будинку, як допоміжне, здійснив самочинну реконструкцію приміщення шляхом поділу одного приміщення на два приміщення. Позовні вимоги до відповідача-3 мотивує тим, що оскаржуване рішення винесено без документа, що підтверджуює набуття прав на нерухоме майно, оскільки замовником будівництва є: Міністерство надзвичайних ситуацій України, між останнім та відповідачем існують правовідносини, які відображаються у відповідному договорі. Вказує, що відповідно до акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 23.06.2008, видану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, замовником виступає інша юридична особа, та згідно акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію, відповідач-1 взагалі не зазначений, як підрядник чи суб`єкт містобудування, відтак правових документів, які б підтверджували набуття права власності на оспорюване приміщення нотаріусу не надано, а останній не витребував. Зазначає, що не надано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, оскільки як зазначалося вище, з експлікації приміщень будинку квартирного типу технічного паспорта, виготовленого 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що у будинку не існувало приміщення [ADDRESS] , оскільки нумерація приміщень закінчується номером [ADDRESS] , а відтак необхідний документ, який підтверджує адресу об`єкту нерухомого майна відсутній. Таким чином вважає, що державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення за відповідачем-1 проведена з порушенням вимог законодавства, оскільки відповідач-1 всупереч вимогам статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не подав державному реєстратору документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, тому державний реєстратор незаконно зареєстрував за ним право власності. Внаслідок незаконності первісної реєстрації незаконною стала і подальша реєстрація за відповідачем-2. Посилається, що вимоги позивача, який в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість заінтересованої особи законно реалізувати свої права. З урахуванням викладеного вище просить суд позов задовольнити. 16.12.2021 згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду від 30.12.2021 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду від 30.12.2021 було частково задоволено заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олександрівська Слобідка» про забезпечення позову. Заборонено [PERSON] здійснювати відчуження групи приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000), що належить на праві власності [PERSON] . В іншій частині поданої заяви було відмовлено. 19.01.2022 представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду від 30.12.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову від 19.01.2022 було відмовлено. 15.07.2022 представником відповідача-1 було подано до суду відповідь на відзив. В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача-1 вказує, що 03.12.2004 між Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» (Інвестор-Підрядник) та Міністерством України з питань надзвичайної ситуації (Замовник) був укладений договір № 45-152/04 будівництва житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] . Зазначає, що відповідно до п. 2.2 Договору, Замовник частково передає Інвестору свої функції замовника з проектування та будівництва, за виключенням функцій, необхідних для забезпечення відведення та передачі згідно Акту Інвестору-підряднику для будівництва земельної ділянки. Відповідно до п. 2.3 Договору, Замовник, після здачі Об`єкту (окремих його пускових комплексів) в експлуатацію, отримує 16 (шістнадцять відсотків) загальної площі житла в збудованому Об`єкті. Інвестор-підрядник отримує у свою власність в повному обсязі майнові права та всю кінцеву будівельну продукцію (об`єкт) у тому числі 2 % службового житла, крім частини, зазначеної у п. 2.3. цього Договору. Посилається, що відповідно до п.п. 2-4 Додаткової угоди № 4 До Договору № 45-152/04 від 3 грудня 2004 року про будівництва житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] від 03.09.2007, враховуючи те, що відповідно до рекомендації Містобудівної ради, Солом`янської районної ради проектом передбачено будівництво дитячого садка на 135 місць, окремо розташований паркінг та торгово-побутовий комплекс тим самим не дало змогу отримати максимальний вихід жила на зазначеній території, Інвестор-підрядник передає Замовнику додатково загальну житлову площу від загальної площі окремо побутового торгово-побутового приміщення 6 % (або 571 кв.м.). В доповнення п. 3.1.4. Договору, передача ГУЖЗ 5% загальної житлової площі Об`єкту здійснює Інвестор-підрядник з частки Замовника (412 кв.м.), зменшуючи при цьому частку Замовника. Залишок загальної площі житла (з урахуванням вже переданого житла 985 кв.м., виключення загальної площі 1449 кв.м. згідно п. 1 цієї Угоди та відрахувань ГУЖЗ-412 кв.м.), яке отримує Замовник станом на 01.09.07 складає 5965 кв.м. Стверджує, що Актом звірки взаємних розрахунків за договором від 03.12.2004 № 45-152/04 на будівництво житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] зазначено наступне: 1.Підлягає передачі згідно з договором від 03.12.2004 № 45-125/04 - 8240 кв.м. 2. Підлягає передачі згідно з коригуванням розрахунку відповідно до додаткової угоди від 03.09.2007 №4 (з урахуванням виключення загальної площі 1449 кв.м. за витрати по виконанню ремонтних робіт на [ADDRESS] , відрахувань 5% (412 кв.м.) ГУЗЖ та додатково отриманих 6% (571 кв.м.) від загальної площі торгово-побутового приміщення) - 6950 кв.м. 3. Фактично передано - 6950 кв.м. Після підписання акту звірки розрахунків сторони домовляться, що умови вищевказаного договору по передачі житла виконані у повному обсязі. Враховуючи ту обставину, що замовником будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового призначення за адресою: [ADDRESS] виступало ПрАТ «ХК «Київміськбуд», то останній є власником збудованої житлової та нежитлової площі в будинку, до якої входить, зокрема, спірне майно. При цьому, набуття права власності замовником на збудовану житлову та нежитлову площу не потребує укладення Компанією будь-якого договору (контракту), що вбачається зі змісту статей 331 та 876 Цивільного кодексу України. Вказує, 25.06.2007 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва видано Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи дозвіл на виконанню будівельних робіт № 2613/Сл/С «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового призначення за адресою: [ADDRESS] ». 23.09.2008 Державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» видано АТ ХК «Київміськбуд» позитивний висновок комплексної державної експертизи коригування проекту будови другої черги будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгами і об`єктами соціально-побутового призначення на [ADDRESS] з такими основними техніко-економічними показниками житлового будинку № 4: Загальна площа будинків - 23614,8 м2; в тому числі площа: А. житлової частини - 20 994,0 м2; Б. вбудованих приміщень - 2 236,7 м2; в тому числі: офісів - 2 236,7 м2; творчих майстерень; дахова котельня (1.1; 1.2); Г. Приміщень загального користування 384,1 м2. Зазначає, що згідно проекту другої черги забудови комплексу житлових будинків з об`єктами обслуговування на [ADDRESS] (ФОП- К-0699. План на відм. - 3.600), спірне приміщення було запроектовано як приміщення громадського призначення №7. Розпорядженням Солом`янської РДА від 27.06.2008 № 1097 затверджено акт від 23.06.2008 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Житловий будинок [ADDRESS] (поштова адреса) об`єкта «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового призначення за адресою: [ADDRESS] » та наступні його основні показники: житловий будинок [ADDRESS] (по генплану): житлова площа 9488,77 кв.м., загальна площа 17263,86 кв.м.; вбудовано-прибудовані приміщення: 2236,7 кв.м. Стверджує, що як вбачається з проектної та дозвільної документації, нежитлове приміщення під назвою «Група приміщень № [NUMBER]» за адресою: [ADDRESS] належить до вбудованих нежитлових приміщень. Вказує, що наразі є відсутнім порушене право позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 18.07.2022 відповідачем-2 було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній визнав позовні вимоги у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення серія та номер 1413 від 25.10.2021, укладеного між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Войнаренко І.А., але з обов`язковим застосуванням реституції. 07.09.2022 представником позивача було подано до суду відповідь на відзив відповідача-1. 14.12.2022 відповідачем-3 було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній проти позовних вимог заперечував. Заперечення проти позову мотивує тим, що група приміщень [NUMBER] пл.56,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] не є новозбудованим об`єктом, а тому нга неї не розповсюджуються норми п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За даних обставин вважає, що нею було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, який не може вважатися новозбудованим об`єктом, а відповідачем-1 при поданні пакету документів було подано також Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 23.06.2008, який підтверджує, що вказаний вище об`єкт нерухомості давно здано в експлуатацію. Також, даним актом підтверджується, що загальна кількість квартир, тобто об`єктів нерухомого майна, що було запроектовано та збудовано є 215 квартир, а не 199 квартир, як стверджує позивач. Вказує, що нею вчинені всі необхідні дії, щодо встановлення дійсності поданого документу та з метою перевірки на законність направлено було лист до Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.11.2019 за вих. №697/01-16. Останнім було отримано відповідь від Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 06.12.2019 за вих. №10/26-25/0612/07, відповідно до якої було підтверджено законність та відповідність поданого Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 23.06.2008. Зазначає, що відповідачем-1 також було подано Розпорядження №1780 від 24.10.2008 Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, за зверненням АТ «ХК «КИЇВМІСЬКБУД» від 19.09.2008, відповідно до якого присвоєно поштову адресу новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] (без адреси): житловий будинок [ADDRESS] . Посилається, що відповідачем-1 разом з вище переліченими документами також подано Технічний паспорт на приміщення громадського призначення № [NUMBER] виготовлений станом на 11.05.2016. Стверджує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторович не було порушено норми ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень під час реєстрації речових прав, що оскаржуються в межах цієї справи, а відповідачем-1 подані всі необхідні документи, що вимагалися, на той час, законодавством, а тому не можна стверджувати, що рішення відповідача-3 є протиправними, а реєстраційні дії є такими, що проведені з порушенням законодавства. Вказує, що відповідачем-3 не було порушено норми законодавства при вчиненні оскаржуваних реєстраційних дій. Реєстраційні дії були виконані на підставі поданих документів, що відповідають Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. З урахуванням викладеного вище, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2022 у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.10.2023 було відмовлено позивачу у поновленні строку на подання заяви про часткову зміну предмету позову та у прийнятті до розгляду заяви про часткову зміну предмету позову. У судове засідання представник позивача не з`явився, 20.11.2023 представником позивача Соболь Ю.П. було подано до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із призначенням іншої судової справи, яка була призначена раніше та у зв`язку з дією воєнного стану в Україні та не можливістю забезпечення участі представника позивача у відеоконференціїї. При цьому, будь-яких доказів призначенням на даний час іншої справи, де участь прийматиме адвокат Соболь Ю.П. до суду надано не було. Окрім цього, представником не вказано яким саме чином введений на території України правовий режим воєнного стану впливає на можливість явки представника позивача у судове засідання. Таким чином, суд вважає, що наведені представником позивача Соболь Ю.П. причини неявки у судове засідання є неповажними. Суд окремо звертає увагу, що представництво інтересів позивача у цій справі здійснювалося також адвокатами Старик Я.І., Терещенко А.А., Ліліцьким Р.В.,які не повідомили причини неявки у судове засідання. З огляду на наведене та вислухавши думку представника відповідача -2 та представника відповідача-3, суд вважає за можливе повести розгляд справи за відсутності представника позивача, оскільки наведенні адвокатом Соболь Ю.П. причини неявки у судове засідання визнані судом неповажними, неповідомленням представниками позивача Старик Я.І. , Терещенко А.А., Ліліцьким Р.В. причин неявки у судове засідання, а також можливістю розгляд даної справи за відсутності представників позивача. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд вважає за можливе повести розгляд справи за відсутності представника відповідача-1, оскільки останній належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання та не повідомив про причини неявки у судове засідання, висловив свою думку щодо поданого позиву шляхом подання відзиву на позовну заяву, а його неявка не перешкоджає розгляду справи. У судовому засіданні представник відповідача-2 позовні вимоги визнав частково у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення серія та номер 1413 від 25.10.2021, укладеного між ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Войнаренко І.А., але з обов`язковим застосуванням реституції. У судовому засіданні представник відповідача-3 проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, у матеріалах справи наявна заява третьої особи про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе повести розгляд справи за відсутності третьої особи, оскільки остання належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та її неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем було прийнято рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50298833 від 18.12.2019 13:02:34, щодо державної реєстрації права власності Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23527052) на групу приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000) (а.с. 27-28 т. 1). 13.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності: номер запису: 34716058, дата та час державної реєстрації: 13.12.2019 19:20:19, щодо державної реєстрації права власності Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23527052) на групу приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000). Підставою для державної реєстрації права власності слугували наступні документи: технічний паспорт від 11.05.2016, складений Київським бюро технічної інвентаризації; витяг з переліку інвесторів від 03.04.2019, складений ПрАТ «ХК «Київміськбуд»; довідка від 03.04.2019 № 01586/0/2-19, складена ПрАТ «ХК «Київміськбуд»; акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 23.06.2008, видану Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю міста Києва. 03.12.2004 між Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Холдингова компанія «Київміськбуд» (Інвестор-Підрядник) та Міністерством України з питань надзвичайної ситуації (Замовник) був укладений договір № 45-152/04 будівництва житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по проспекту Червонозоряний 4-А в Солом`янському районі м. Києва (а.с. 57-59 т. 2). Відповідно до п. 2.2 Договору, Замовник частково передає Інвестору свої функції замовника з проектування та будівництва, за виключенням функцій, необхідних для забезпечення відведення та передачі згідно Акту Інвестору-підряднику для будівництва земельної ділянки. Відповідно до п. 2.3 Договору, Замовник, після здачі Об`єкту (окремих його пускових комплексів) в експлуатацію, отримує 16 (шістнадцять відсотків) загальної площі житла в збудованому Об`єкті. Інвестор-підрядник отримує у свою власність в повному обсязі майнові права та всю кінцеву будівельну продукцію (об`єкт) у тому числі 2 % службового житла, крім частини, зазначеної у п. 2.3. цього Договору. 03.09.2007 Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Холдингова компанія «Київміськбуд» (Інвестор-Підрядник) та Міністерством України з питань надзвичайної ситуації (Замовник) було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору № 45-152/04 будівництва житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по проспекту Червонозоряний 4-А в Солом`янському районі м. Києва (а.с. 61 т. 2). Відповідно до п.п. 2-4 Додаткової угоди № 4 До Договору № 45-152/04 від 03 грудня 2004 року про будівництва житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по проспекту Червонозоряному, 4-А в Солом`янському районі м. Києва від 03.09.2007, враховуючи те, що відповідно до рекомендації Містобудівної ради, Солом`янської районної ради проектом передбачено будівництво дитячого садка на 135 місць, окремо розташований паркінг та торгово-побутовий комплекс тим самим не дало змогу отримати максимальний вихід жила на зазначеній території, Інвестор-підрядник передає Замовнику додатково загальну житлову площу від загальної площі окремо побутового торгово-побутового приміщення 6 % (або 571 кв.м.). В доповнення п. 3.1.4. Договору, передача ГУЖЗ 5% загальної житлової площі Об`єкту здійснює Інвестор-підрядник з частки Замовника (412 кв.м.), зменшуючи при цьому частку Замовника. Залишок загальної площі житла (з урахуванням вже переданого житла 985 кв.м., виключення загальної площі 1449 кв.м. згідно п. 1 цієї Угоди та відрахувань ГУЖЗ-412 кв.м.), яке отримує Замовник станом на 01.09.07 складає 5965 кв.м. Актом звірки взаємних розрахунків за договором від 03.12.2004 № 45-152/04 на будівництво житлових будинків з вбудовано прибудованими приміщеннями та паркінгами по [ADDRESS] зазначено наступне: - Підлягає передачі згідно з договором від 03.12.2004 № 45-125/04 - 8240 кв.м.; - Підлягає передачі згідно з коригуванням розрахунку відповідно до додаткової угоди від 03.09.2007 №4 (з урахуванням виключення загальної площі 1449 кв.м. за витрати по виконанню ремонтних робіт на [ADDRESS] , відрахувань 5% (412 кв.м.) ГУЗЖ та додатково отриманих 6% (571 кв.м.) від загальної площі торгово-побутового приміщення) - 6950 кв.м. - Фактично передано - 6950 кв.м. Після підписання акту звірки розрахунків сторони домовляться, що умови вищевказаного договору по передачі житла виконані у повному обсязі. 23.06.2008 Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, прийнято в експлуатацію «Житловий будинок по проспекту Червонозоряному 4-а у Солом`янському районі міста Києва» (в подальшому новозбудованому житловому будинку розпорядженням Солом`янською районною у місті Києві державною адміністрацією, присвоєно поштову адресу - проспект Червонозоряний, 4 ж ). Прийняття в експлуатацію підтверджується актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, який затверджено розпорядженням Солом`янської РДА від 27.06.2008 № 1097 та зареєстровано Інспекцією Державного архітектурно будівельного контролю міста Києва 18.07.2008 № 214. 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок квартирного типу за адресою: [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 112354). Позивач у позовній заяві стверджує, що як вбачається з експлікації приміщень будинку квартирного типу технічного паспорта, виготовленого 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», у будинку не існувало приміщення № [NUMBER], оскільки нумерація приміщень закінчується номером 199. Відповідно до протоколу № 1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 11.05.2019 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ухвалено рішення створити ОСББ «Олександрівська Слобідка» (дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань №10731020000040394 від 27.05.2019 року). 30 травня 2019 року ОСББ «Олександрівська Слобідка» прийнято технічну та виконавчу документацію щодо Житлового будинку по [ADDRESS] та здійснено інвентаризацію технічних приміщень. Як вказує позивач у позовній заяві, у жовтні 2021 року ОСББ «Олександрівська Слобідка» дізналося, що нежитлове приміщення (диспетчерська), яке використовується для побутового обслуговування його мешканців, оскільки у нежитловому приміщенні знаходяться інженерне обладнання (модулі управління протипожежною автоматикою, системою пожежогасіння та димовидалення, модуль управління ліфтовою диспетчеризацією чотирьох домів, належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1990954380000). Як вбачається з інформаційної довідки, за відповідачем-1, а в подальшому за відповідачем-2 було зареєстроване на праві власності наступне майно: об`єкт нерухомого майна - група нежитлових приміщень № [NUMBER], загальною площею 56,6 м.кв., за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що вказане нежитлове приміщення № [NUMBER] не існує згідно технічного паспорта, виготовленого 25.12.2008 Комунальним підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», та фактично у будинку є технічним приміщенням загального користування (допоміжним), а отже є спільним майном багатоквартирного будинку, а тому державна реєстрація прав власності є неправомірною, а договір купівлі-продажу недійсним. Щодо позовних вимог до відповідачів ПрАТ «ХК «Київміськбуд» та [PERSON] . При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 752/13695/18 (провадження № 61-6415св19). Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 726/1524/19 (провадження № 61-1946св21) вказано, що: «задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Тому позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна. Виходячи з цього в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності слід відмовити. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права». У даній справі встановлено, що ОСББ «Олександрівська Слобідка» та [PERSON] в договірних відносинах не перебувають. При цьому, позивач вважає себе власником спірного майна яке, на його думку було протиправно зареєстроване відповідачем-3 за відповідачем-1, а в подальшому відповідачем-1 відчужено за договором купівлі-продажу на користь відповідача-2. Суд звертає увагу, що станом на час звернення ОСББ «Олександрівська Слобідка» з позовом право власності на спірне нерухоме майно було зареєстроване за відповідачем [PERSON] , проте позовних вимог про витребування спірного майна позивач не заявляв. Як вказує сам позивач у позовній заяві та заявах про забезпечення позову, 10.12.2021 представник відповідача-2 змінив вхідні замки до спірного приміщення, що підтверджує факт фактичного перебування спірного житлового приміщення у власності відповідача-2. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки ефективним способом захисту права власності позивача є віндикаційний позов про витребування спірного майна від [PERSON] . З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині з огляду на не вірно обраний спосіб захисту порушеного права. Щодо позовних вимог до відповідача приватного нотаріуса КМНО Незнайка Є.В. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 200/11374/18 (провадження № 61-17508св20) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що відповідно до змісту та характеру відносин між сторонами, спір виник з приводу порушення ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», права власності [PERSON] на квартиру, внаслідок здійснення державної реєстрації такого права за ПАТ «Укрсоцбанк», а тому належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 20 жовтня 2021 року в справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача». У справі, що переглядається, позивач пред`явив позов до ПрАТ «ХК «Київміськбуд», [PERSON] та приватного нотаріуса КМНО Незнайком Є.В. про скасування рішень та записів щодо реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за ПрАТ «ХК «Київміськбуд», внесених до Реєстру приватним нотаріусом КМНО Незнайка Є.В., а також про скасування рішень та записів щодо подальшої реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за [PERSON] , внесених до Реєстру приватним нотаріусом КМНО Войнарською І.А. Зміст і характер відносин між учасниками справи з урахуванням установлених судами попередніх інстанцій обставин справи свідчать, що спір у справі в частині пред`явлених позовних вимог про скасування записів щодо скасування державної реєстрації права власності та скасування державної реєстрації права власності виник між ОСББ «Олександрівська Слобідка» з однієї сторони та ПрАТ «ХК «Київміськбуд», [PERSON] як особою, за якою зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно. Таким чином, приватний нотаріуса КМНО Незнайко Є.В. є неналежним відповідачем у справі, а тому в задоволенні позовних вимог до державного реєстратора слід відмовити з цієї підстави. З урахуванням викладененого вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем. Ухвалою Солом"янського районного суду м.Києва від 30.12.2021 у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олександрівська Слобідка» до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», [PERSON] , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Незнайко Євгена Вікторовича, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Войнаровська Ірина Анатоліївна були вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборни [PERSON] здійснювати відчуження групи приміщень № [NUMBER] загальною площею 56,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1990954380000), що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення про повну відмову у задоволенні позову , суд у відповідному рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про повну відмову у задоволенні позову та враховуючи клопотання представника відповідача-2, суд приходить до висновку про скасування вжитих ухвалою Солом"янського районного суду м.Києва від 30.12.2021 вжитих заходів забезпечення позову у даній справі.

Outcome: dismissed