Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Закревський І.В. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 13.11.1999 року між позивачем та [PERSON] (дівоче [PERSON] ) було укладено шлюб. Дітей від шлюбу сторони не мають. Одруження сторін виявилося невдалим, спільне життя не склалося так як протягом останнього часу між ними не було взаєморозуміння, поваги один до одного, неодноразово виникали конфліктні ситуації, сварки. В результаті, між подружжям склалися неприязні відносини один до одного, шлюбні відносини між ними припинені, сторони не проживають разом, як чоловік та дружинна, біля двох років, проживають окремо за різними адресами. Таким чином, подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням вищевикладеного, представник позивача просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі ЗАГС м. Володимир-Волинський Волинської області, актовий запис № 301. Позивач надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03\~серпня 2023\~рокупо вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Як вбачається з відмітки в паспорті серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] 12.10.1999 року Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області, 13 листопада 1999 року між позивачем та [PERSON] , 1980 року народження, було зареєстровано шлюб відділом ЗАГС м. Володимир-Волинський Волинської області, актовий запис № 301. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.\~2\~ст.\~112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву не подала, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved