Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, у якому просять зняти заборону відчуження нерухомого майна, що зареєстрована Бердичівською державною нотаріальною конторою 22 березня 2006 року за № 2997218 на підставі повідомлення [PERSON] без номера, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] , архівна дата 15 січня 1999 року, дата виникнення 25 травня 1977 року та вилучити такий запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , відповідно договору дарування від 03.03.1995 батька, [PERSON] , отримав у дарунок 41/100 сотих частин жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] відповідно договору дарування від 03.02.1997 від батька, [PERSON] , отримала у дарунок 59/100 сотих частин жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Маючи на меті здійснити реєстрацію місця проживання своїх дітей за вищевказаною адресою, позивачам повідомили, що на подарований їм будинок накладене обтяження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.05.2023 за реєстраційним номером обтяження 2997218 мається заборона (архівний запис), яка накладена 22.03.2006 за №2997218 реєстратором Новоград-Волинська державна нотаріальна контора (11700, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., м.Новоград-Волинський, вул.Івана Франка, 31) на об`єкт обтяження будинок цілий, добудований, жилий за [ADDRESS] власника [PERSON] , з причиною відсутності коду «архівний запис», додаткові дані: архівний номер - 698292ІТОМІК4, архівна дата - 15.01.1999, дата виникнення - 25.05.1977, № реєстру - 1545, внутрішній № 56012Е3022Р02833403 А. При подачі відповідного позову до суду про зняття заборони відчуження нерухомого майна до Бердичівського міськрайонного суду, рішенням від 20.07.2023 було повідомлено, що: «...Від Звягельської (Новоград-Волинської) державної нотаріальної контори Житомирської області надійшов документ від 08.06.2023 з назвою "відповідь", у якому вона зазначає, що, зокрема, у зв`язку з технічною помилкою, допущеною 22.03.2006 при реєстрації обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, помилково реєстратором обтяження зазначено Новоград-Волинську державну нотаріальну контору Житомирської області, замість фактичного реєстратора, яким є Бердичівська державна нотаріальна контора Житомирської області...» Такі відомості не були відомі позивачу на момент звернення до суду і більше того, не зазначені у відповідних реєстрах. На сьогодні існує підстава звернутися з позовною заявою щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна до належного відповідача. Документ, який є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна має бути виданий органом, який ініціював виникнення такого обтяження, але [PERSON] більше не існує, правонаступників немає, а тому такі дії можливо здійснити лише за допомогою суду. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 05.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Бердичівська державна нотаріальна контора, просить розглянути справу без учаті їх представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Звягельська державна нотаріальна контора, 05.10.2023 подала до суду письмові пояснення, у яких зазначає, що згідно алфавітної книги обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на теке майно судами, слідчими органами і реєстрації зняття таких заборон та арештів з 1977 по 2010 роки запису про накладення обтяження на майно [PERSON] не виявлено; при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів - адвокат Антонюк О.М., подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном. Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. За положеннями пункту 1 частини 2 статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 03.03.1995, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність 41/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . На підставі договору дарування від 03.02.1997, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , остання набула у власність 59/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . З інформаційної довідки від 16.05.2023, сформованої за №332381726 убачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис щодо цього будинку: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2997218, зареєстровано 22.03.2006 10:22:50 за № 2997218 реєстратором: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора, 11700, Житомирська обл., Новоград-Волинський р., м. Новоград-Волинський, вул. Франка Івана, 31, підстава обтяження: повідомлення, б/н, [PERSON] , об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 69829ZITOMIR4, архівна дата: 15.01.1999, дата виникнення: 25.05.1977, № реєстра: 1545, внутр. № 56012Е3022F02833D3A. Рішенням Бердичівського міськорайонного суду 20.07.2023 у справі № 274/3326/23 у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, третя особа Звягельська (раніше Новоград-Волинська) державна нотаріальна контора Житомирської області, про зняття заборони відчуження нерухомого майна, відмовлено з підстав звернення до неналежного відповідача. Також у вказаному рішенні зазначено, що: «...Від Звягельської (Новоград-Волинської) державної нотаріальної контори Житомирської області надійшов документ від 08.06.2023 з назвою "відповідь", у якому вона зазначає, що, зокрема, у зв`язку з технічною помилкою, допущеною 22.03.2006 при реєстрації обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, помилково реєстратором обтяження зазначено Новоград-Волинську державну нотаріальну контору Житомирської області, замість фактичного реєстратора, яким є Бердичівська державна нотаріальна контора Житомирської області...». Такі відомості не були відомі позивачу на момент звернення до суду і більше того, не зазначені у відповідних реєстрах. Звягельська державна нотаріальна контора, у поданих до суду поясненнях зазначає, що згідно алфавітної книги обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на теке майно судами, слідчими органами і реєстрації зняття таких заборон та арештів з 1977 по 2010 роки запису про накладення обтяження на майно [PERSON] не виявлено. Накладення заборони на нерухоме майно, яка існує протягом 46 років, обмежує права позивачів як власників та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їм майном, що є неприпустимим. Однак така заборона може бути припинена на підставі судового рішення про припинення обтяження речового права на нерухоме майно, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень": державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності та достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що відповідач не має визначених законом підстав самостійно зняти заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, заперечень за позовом не подано, позивачі позбавлені можливостей реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту спосіб, наявність заборони перешкоджає позивачу реалізувати права власника щодо розпорядження майном, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: approved