Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 21 жовтня 2020 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1955. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб сторін виявився невдалим. Як виявилося, у них з дружиною різні погляди на сімейне життя, обов`язки, через що між ними виникають різного роду сварки, скандали. Постійні конфлікти призвели до того, що вони втратили інтерес один до одного. Жити в постійній нервозній обстановці позивач не бажає. Протягом року проживають окремо і не підтримують ніяких сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що продовжувати їхні сімейні відносини недоцільно, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ддружина згідна на розірвання шлюбу, однак розірвати шлюб через органи РАЦСУ не бажає. Тому ніякі заходи для примирення не дадуть бажаних результатів, а отже немає підстав застосовувати положення ст.111 СК України, оскільки прийняте ним рішення про розірвання шлюбу є обдуманим, зваженим і остаточним. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою суду 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] , просять не застосовувати положення ст 111 СК України та не надавати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Встановлено, що 21 жовтня 2020 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис про шлюб № 1955, сторони уклали шлюб. Спільних дітей від шлюбних відносин сторони не мають. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між сторонами, а саме, що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад через різні характери і погляди на спільне сімейне життя, на вирішення питань ведення спільного господарства, у зв`язку із чим шлюбні відносини між сторонами припинено. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони не бажають миритися та наполягають на розірванні шлюбу. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 9 Конституції України, ратифікована\~Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 1\~ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2,3,4 ст.56 СК України, встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.\~\~Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1\~ст. 110 СК України). Згідно зі\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність спільних дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ними стали віддалені, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Згідно ч.2\~ст.114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За клопотанням позивача судові витрати по справі залишає за собою.

Outcome: approved