Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача,- приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В,, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.10.2008 року між ВАТ «Фольксбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №61-2/203, згідно якого банк зобов`язався відкрити позичальнику кредитну лінію на поновлювальній основі на споживчі цілі в сумі 40 тис.доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути кошти. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012 року по справі №0907/2-5550/2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №06-2/196 від 26.09.2005 року в сумі 1 009 553,06 грн. та 267 797,46 грн. заборгованість за кредитним договором №61-2/203 від 10.10.2008 року, а всього в сумі 1 277 350 гривень 52 коп. Вказане рішення сторонами не оскаржувалось, а отже набрало законної сили. 06.02.2013 року на виконання зазначеного судового рішення Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист №0907/2-5550/2011. 21 квітня 2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №1153 на кредитному договорі №61-2/203 від 10.10.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в загальній сумі 56780,17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року (курс НБУ: 1 долар США = 26,756734 гривень) становить 1 519 251,91 грн. та 8 320,00 грн. витрат за вчинення нотаріального напису. Ухвалою Івано-Франківського міського суду у справі №344/9864/19 від 13.06.2019 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (ідентифікаційний код 19358632) у виконавчому документі виконавчому написі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчиненому 21 квітня 2017 року за реєстровим №1153 на кредитному договорі №61-2/203 від 10.10.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в загальній сумі 56 780,17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року (курс НБУ: 1 долар США = 26,756734 гривень) становить 1 519 251,91 грн. та 8 320,0 витрат за вчинення нотаріального напису на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС». Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС», та ТзОВ «Фінансова компанія Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №06-2/196 від 27 вересня 2005 року та договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, за даними договорами, право вимоги заборгованості за кредитними договорами №06-2/196 від 27 вересня 2005 року 61-2/203 від 10 жовтня 2008 року перейшли до ТОВ «ФК Укрфінстандарт». ТОВ «ФК Укрфінстандарт» та [PERSON] уклали договір про відступлення права вимоги №07-05/ФК-20 згідно якого права вимоги за Кредитними договорами №06-2/196 від 27 вересня 2005 року та №61-2/203 від 10 жовтня 2008 року перейшли до [PERSON] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду №344/5978/20 від 09.06.2020 року стягувача замінено на [PERSON] . Виконавчий напис за реєстровим №1153 на кредитному договорі №61-2/203 від 10.10.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в загальній сумі 56780,17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року (курс НБУ: 1 долар США = 26,756734 гривень) становить 1519251,91 грн. та 8320,00 грн. витрат за вчинення нотаріального напису перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича. Отже, виконавчий напис вчинено на стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором №61-2/203 від 10 жовтня 2008 року, яка вже стягнута рішенням\~ у цивільній справі та вчинений на стягнення заборгованості по кредитному договору, що не був посвідчений нотаріально, окрім іншого заборгованість не є безспірною, так як відсотки та штрафні санкції нараховані після винесення рішення і в період в який не могли нараховуватись, оскільки він перебував в зоні АТО, підтвердженням чого є посвідчення [NUMBER] та рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 25.03.2021 №3/111/15/1 де підставою надання статусу зазначено довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції за 2016 та 2015 роки. Позивачем зазначається, що даний виконавчий напис не підтверджує факту наявності в позивача безспірного боргу перед відповідачем. Як наслідок, в нотаріуса не було законних підстав за для вчинення цього виконавчого напису. Відтак, вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконання у зв`язку з наступним. У виконавчому написі зазначено, що його вчинено, у тому числі, на підставі п. 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Виконавчий напис щодо угод (договорів), що передбачають сплату грошових сум, може бути вчинено нотаріусом лише на підставі п.1 Переліку, тобто лише за нотаріально посвідченими угодами. Зважаючи на викладене, та у відповідності п. 1 Переліку, вищевказані факти та обставини є підставою для визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус не переконався, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірною, окрім того на момент вчинення виконавчого напису було рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якого вчинено виконавчий напис, що фактично призводить подвійного стягнення. Звернувшись у 2011 році з позовом про стягнення з позичальника всієї заборгованості за кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання на цей рік, а тому нарахування процентів після відповідної дати є безпідставним, однак згідно з наданим банком нотаріусу розрахунком проценти нараховувалися після 2011 року і нотаріус запропонував звернути стягнення в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами в більшому розмірі. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і в самому розмірі такої заборгованості. Враховуючи наведе просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за реєстровим № 1153 вчинений\~ на кредитному договорі № 61-2/203 від 10.10.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в загальній сумі 56 780,17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року (курс НБУ: 1 долар США = 26,756734 гривень) становить 1 519 251,91 грн. та 8 320,00 грн. витрат за вчинення нотаріального напису. 21.11.2023 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає та просить позов задовольнити. Позивач у вимогах позовної заяви зазначив, що просить про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву зазначив, що вимоги позову визнає, просить про розгляд справи у без його участі. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа -\~ приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10.10.2008 року між ВАТ «Фольксбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №61-2/203, згідно якого банк зобов`язався відкрити позичальнику кредитну лінію на поновлювальній основі в сумі 40 000доларів США строком до 26.09.2012 року (п.1.1 Договору) (а.с.6-7). Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. 21.04.2017 року вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 1153, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", що є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «ФОЛЬКСБАНК», що було правонаступником за всіма правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства «ФОЛЬКСБАНК», що було правонаступником за всіма правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства «Електрон Банк» прострочену заборгованість з 01 жовтня 2010 року по 21 квітня 2017 року за Кредитним Договором №61-2/203, укладеним 10 жовтня 2008 року, з урахуванням усіх додатків та додаткових угод до нього, у розмірі: - еквівалентному 31 958,16 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 855 095,99 грн.- заборгованість за кредитом; - еквівалентному 12 035,05 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 322 018,63 грн.- заборгованість по процентах; - еквівалентному 12 786,96 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 342137,29 грн. - нарахована пеня за період з 01 жовтня 2010 року по 21 квітня 2017 року; - 1820,00 гривень - нараховані інші витрати; - 6 500,00 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму еквівалентну 56 780,17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 1 519 251,91 грн. та 8 320,00 грн. (а.с.4-5). Як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. від 01.2020 року, в рамках виконавчого провадження №60807731 [PERSON] надано копії виконавчого листа 0907/2-5550/2011 виданого Івано-Франківським міським судом 06.02.2013 року та копії виконавчих написів 1155 та 1153 виданих приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабуляк Х.М. 21.04.2017 року (а.с.11). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року замінено стягувача ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» у виконавчому документі виконавчому написі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчиненому 21 квітня 2017 року за реєстровим № 1153 на кредитному договорі № 61-2/203 від 10.10.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в загальній сумі 56780, 17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року (курс НБУ: 1 долар США = 26,756734 гривень) становить 1519251, 91 грн. та 8320,00 грн. витрат за вчинення нотаріального напису на його правонаступника [PERSON] (а.с.13). З рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 25.03.2021 року №3ІІІ/15/1 встановлено, що [PERSON] надано статус учасника бойових дій (а.с.10). Відповідно до посвідчення, виданого Міністерством у справах ветеранів війни Серія УБД №027948 від 29.03.2021 року [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.9).\~ Згідно витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по строковій частині) від 06.03.2022 року №49 [PERSON] призначено згідно з мобілізаційним планом на посаду офіцера резерву запасної роти (а.с.8). З інформаційної довідки про виконавче провадження №60807527 виданої 28.09.2023 року встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В., (у статусі «відкрито») перебуває на виконанні виконавчий напис від 21.04.2017 №1153, виданий приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабуляк Х.М., про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.12). Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.\~ Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 21.04.2017 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як вбачається із форми вищезазначеного кредитного договору - він не є нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. Відтак, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат». Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису. Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 21.04.2017 року вбачається, що виконавчий напис виданий про стягнення з позивача заборгованості за Кредитним Договором №61-2/203 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", що є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «ФОЛЬКСБАНК», що було правонаступником за всіма правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства «ФОЛЬКСБАНК», що було правонаступником за всіма правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства «Електрон Банк». Заборгованість запропоновано стягнути за період з 01 жовтня 2010 року по 21 квітня 2017 року, з урахуванням усіх додатків та додаткових угод до нього, у розмірі еквівалентну 56 780,17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 1 519 251.91 грн. та 8 320,00 грн., зокрема: - еквівалентному 31 958,16 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 855 095,99 грн.- заборгованість за кредитом; - еквівалентному 12 035,05 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 322 018,63 грн.;- заборгованість по процентах; - еквівалентному 12 786,96 доларів США, що станом на 21.04.2017 року становить 342137,29 грн. - нарахована пеня за період з 01 жовтня 2010 року по 21 квітня 2017 року; - 1820,00 гривень - нараховані інші витрати; - 6 500,00 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Крім того, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року замінено стягувача ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» у виконавчому документі виконавчому написі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчиненому 21 квітня 2017 року за реєстровим № 1153 на кредитному договорі № 61-2/203 від 10.10.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в загальній сумі 56780, 17 доларів США, що станом на 21.04.2017 року (курс НБУ: 1 долар США = 26,756734 гривень) становить 1519251, 91 грн. та 8320,00 грн. витрат за вчинення нотаріального напису на його правонаступника [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив про наявність рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за кредитним договором №06-2/196 від 26.09.2005 року в сумі 1 009 553,06 грн. та 267 797,46 грн., заборгованість за кредитним договором №61-2/203 від 10.10.2008 року, а всього в сумі 1 277 350 гривень 52 коп., яке набрало законної сили. Так, згідно ЄДРСР заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.11.2012 року по справі №0907/2-5550/2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №06-2/196 від 26.09.2005 року в сумі 1 009 553,06 грн. та 267 797,46 грн. заборгованість за кредитним договором №61-2/203 від 10.10.2008 року, а всього в сумі 1 277 350 гривень 52 коп. В рішенні суду зазначено, що зобов`язання за вказаними кредитними договорами відповідач належним чином не виконував, а тому станом на 18.03.2011р. заборгованість відповідача за кредитним\~ договором №06-2/196 від 26.09.2005р. складає 127147,74 дол. США, з яких : 114384,38 дол. США заборгованості по кредиту, 11100,27 дол. США заборгованості по відсоткам, 1663,09 дол. США пені за неналежне повернення кредиту (а.с.8-9), а заборгованість за кредитним\~ договором №61-2/203 від 10.10.2008р. складає 33727,64 дол. США. з яких : 31958,16 дол. США заборгованості по кредиту, 1738,34 дол. США заборгованості по відсоткам, 31,14 дол. США пені за неналежне повернення кредиту. Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р. Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і в самому розмірі такої заборгованості. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду в розмірі 536 гривень 80 копійок (50% від 1073,60 гривень). На підставі вище викладеного та

Outcome: approved