Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

23.01.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.1983 року [PERSON] , згідно ордеру № 018070, що виданий Виконавчим комітетом Києво-Святошинської райради народних депутатів Київської області, було отримано трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю з чотирьох осіб: позивач [PERSON] , дружина [PERSON] (померла 2004 року), син [PERSON] та донька [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON] ). На даний час, вказана квартира відноситься до комунальної власності та утримується КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства». У 2000 році відповідачка [PERSON] вийшла заміж та згодом переїхала проживати до чоловіка та перевезла всі свої речі. З 2005 року відповідачка у спірній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує та квартирою не цікавиться. Згідно Акту від 17.12.2020 року, складеного депутатом Боярської міської ради Сафоновим В. М. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] . З 2005 року по теперішній час [PERSON] та відповідачка [PERSON] не проживають. Відповідно до Акту від 22.07.2021 року, складеного депутатом Боярської міської ради Сафоновим В.М. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] . З 2005 року по теперішній час відповідачка [PERSON] не проживає. Згідно Акту від 19.12.2022 року, складеного депутатом Боярської міської ради Сафоновим В.М. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] . З 2005 року по теперішній час відповідачка [PERSON] не проживає. Вказаний акт складений за участю сусідів: [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Позивач відзначає, що після остаточного переїзду до чоловіка у 2005 році відповідачка квартирою не цікавиться, з ним не спілкується, в квартирі відсутні її речі. Крім того, позивач відзначає, що він є тяжко хворою людиною, має декілька хребтових гриж, внаслідок чого має проблеми з ногами, що заважає йому вільно пересуватися. Позивач також у поданій позовній заяві наголошує, що постійно сплачую комунальні платежі за трьох осіб, але фактично квартирою користується лише він та його син. 06.03.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.11.2023 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. 21.11.2023 року відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. 21.11.2023 року представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, проте 15.11.2023 року зареєструвала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у відсутності представника третьої особи. 21.11.2023 року свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що відповідач [PERSON] тривалий час не проживає за адресою: [ADDRESS] та зазначили, що у вказаній квартирі відсутні її речі. Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 16.04.1983 року [PERSON] , згідно ордеру № 018070, що виданий Виконавчим комітетом Києво-Святошинської райради народних депутатів Київської області, було отримано трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю з чотирьох осіб: позивач [PERSON] , дружина [PERSON] (померла 2004 року), син [PERSON] та донька [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON] ). На даний час, вказана квартира відноситься до комунальної власності та утримується КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства». Згідно Акту від 17.12.2020 року, складеного депутатом Боярської міської ради Сафоновим В. М. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] . З 2005 року по теперішній час [PERSON] та відповідачка [PERSON] не проживають. Відповідно до Акту від 22.07.2021 року, складеного депутатом Боярської міської ради Сафоновим В.М. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] . З 2005 року по теперішній час відповідачка [PERSON] не проживає. Згідно Акту від 19.12.2022 року, складеного депутатом Боярської міської ради Сафоновим В.М. встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] . З 2005 року по теперішній час відповідачка [PERSON] не проживає. Вказаний акт складений за участю сусідів: [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Доказів, які б спростовували даний факт, матеріали справи не містять. Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На спростування доказів позивача відповідачем не подано жодного доказу. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим те, що відповідач не користується вищевказаним житлом близько двадцяти років, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу, повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи його законні права та інтереси, а тому права позивача підлягають судовому захисту. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік, тому згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України вона вважається такою, що втратила право на користування цим житлом. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved