Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. №7514 від 24.05.2021 про стягнення заборгованості за кредитним договором №С18.205.72807 від 22.05.2017 у загальній сум 13\~171,75 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивувала тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашковим Ю. Д. від 10.08.2021 відкрите виконавче провадження №66461149 про примусове виконання виконавчого напису №7514 від 24.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. про стягнення боргу за кредитним договором № С18.205.72807 від 22.05.2017 у загальній сум 13\~171,75 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди приватного виконавця у сумі 1317,17 грн. З виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26.11.2020 по 11.05.2021. Позивач вважає даний виконавчий напис незаконним і необґрунтованим, вчиненим з грубим порушенням норм законодавства та таким, що не підлягає виконанню. 22.05.2017 між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладено угоду №С18.205.75807 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 22.05.2017. В оскаржуваному виконавчому написі від 24.05.2021 вказано, що підставою його здійснення саме за кредитним договором № С18.205.75807 від 22.05.2017 є ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ №1172 від 29.06.1999. Звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. До постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 пункт 2 додано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 зокрема в частині пункту 2 змін. За таких обставин, вчинення виконавчих написів на кредитних договорах не вбачається за можливе. На момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису кредитний договір від 24.05.2021 вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за кредитним договором на підставі Постанови №662. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» оскільки відповідачем не були надані документи, що підтверджували безспірність заборгованості, нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, не зазначив документів, які б підтверджували суму безспірної заборгованості, документів, що підтверджують факт настання кінцевого терміну виконання зобов`язань, факт прострочення зобов`язання, вимоги про відступлення права вимоги, існування заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідні вимоги про відступлення права вимоги позивачу не направлялися і не отримувалися, виконавчий напис вчинено поза трирічний строк з дати виникнення у кредитора права вимоги. Приватним нотаріусом КМНО Данич О. Ф. не встановлено та не враховано, який строк минув з дня виникнення права вимоги у відповідача. З виписки по рахунку [PERSON] з 22.05.2017 по 11.11.2021, що сформована 11.11.2021 АТ «Ідея банк» вбачається, що з моменту підписання сторонами кредитного договору від 22.05.2017 [PERSON] внесено лише два платежі 20.06.2017 у розмірі 2925,00 грн, 09.11.2017 у розмірі 292,50, після цього жодного місячного платежу [PERSON] не було внесено. Про порушення права кредитора ПАТ «Ідея Банк» стало відомо 09.11.2017 в момент несплати чергового щомісячного платежу згідно з умовами кредитного договору. До приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», який є правонаступником АТ «Ідея Банк» звернувся 24.05.2021, тобто через 3 роки 6 місяців, з пропуском строку позовної давності. Посилаючись на Закон України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постанову Верховного Суду №750/1627/18, вважає виконавчий напис №7514 від 24.05.2021 вчинено з порушенням законодавства та просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2002 (у складі суду під головуванням судді Майстренка О. М.) було задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом №7514, вчиненим 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. 01.08.2023 справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю. Д. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню надійшла у провадження Московського районного суду м.Харкова із Октябрського районного суду м.Полтави на підставі ухвали Октябрського районного\~суду м.Полтави від 22.06.2023, якою справу було передано на розгляд до Московського районного суду м.Харкова. Ухвалою від 02.08.2023 цивільну справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.09.2023 підготовче провадження у цивільній справі закрито, призначеного справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивачка та її представник у засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно й належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила провести розгляд справи без участі позивачки та представника, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення не направив, відзив до суду не подавав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання повторно не з`явився у судове засідання, відзиву та заяв про розгляд за його відсутності не подав, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів згідно з ч.4 ст.223\~ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. 22.05.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду №С18.205.72807 про відкриття Кредитної лінії обслуговування Кредитної картки (а.с.13). 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич\~О.\~Ф. вчинено виконавчий напис №7514, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №С18.205.72807 від 22.05.2017, укладеним з АТ «Ідея Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №12/84 від 26.11.2020 є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за період з 26.11.2020 по 11.05.2021. Сума заборгованості становить 12\~371,75 грн, що складається з: 4968,45 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7403,30 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість становить 13\~171,75 грн (а.с.12). 10.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Пашковим\~Ю. Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66461149 на підставі виконавчого напису №7514 від 24.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич\~О.\~Ф. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 13\~171,75 грн. З боржника стягнуто виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1317,17 грн (а.с.14). Відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 10.11.2021 відкрито ВП №66461149 від 10.08.2021 (а.с.16). З виписки по рахунку клієнта №100000-2021/1111 за період з 22.05.2017 по 11.11.2021 вбачається рух коштів (а.с.19-21). 12.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Пашковим\~Ю. Д. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яким звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у виконавчому провадженні №66461149 (а.с.37). З роздруківки з Єдиного реєстру нотаріусів станом на 10.11.2021 вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. тимчасово не діє (а.с.18). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц. Позивачем заперечується безспірність наявної заборгованості за кредитним договором, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич О.\~Ф. вбачається, що підставою для вчинення напису є ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача проти звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості перед відповідачем у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, що загалом складає 1362,00 грн.

Outcome: approved