Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

09.08.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 14 квітня 2000 року він, [PERSON] , уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстровано виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. В шлюбі у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 57 та вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв?язку з цим він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 03.10.2023 року відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 11.09.2023 року на запит суду надійшла довідка Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої станом на 06.09.2023 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб наявна інформація про [PERSON] , відповідно до якої її знято з обліку 22.01.2019 року. Тому, зважаючи на вказані документи та обставини, суд вважає належними відомості про місце реєстрації [PERSON] по даній справі: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На електронну пошту суду 14.11.2023 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки вона суд не повідомила, клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання до суду не надходило. У строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. За вказаних\~обставин суд\~вирішує справу\~на підставі\~наявних у\~ній даних\~та доказів,\~заочно у\~відповідності до\~вимог ст.\~280-281\~ЦПК України, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.03.2005 року, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Дружківським МВ ГУДМС України в Донецькій області (арк. с. 3-4). Згідно довідки від 17.04.2022 № 1604-5001135168 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] фактично проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] (арк. с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого , 14 квітня 2000 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області, про що 14.04.2000 року складено відповідний актовий запис № 9. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (арк. с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 57, виданим Виконавчий комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області 20 жовтня 2011 року (арк. с. 8). Сімейне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Виходячи з вказаного, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе та суперечить його інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України\~(надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18. З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , що від відповідача заперечень на позов не надійшло та вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, суд на підставі ст. 141 ЦПК України\~вважає за доцільне залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved