Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між нею та [PERSON] ; 2) стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; 3) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. З 2020 року між ними припинені сімейно-шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра та повага. Бажання до примирення відсутнє. Між сторонами на даний час відсутній спір з приводу поділу майна. За домовленістю між ними донька залишається проживати разом із нею. На утримання доньки вона бажає стягувати з відповідача аліменти, так як він є працездатним і згідно із ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину. В судове засідання сторони не з`явилися, надали до суду заяви, в яких позивач просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.25), відповідач просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує (а.с.24). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 28 листопада 2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.9), яка проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та достатнім буде 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Позивачка при зверненні з даним позовом за вимоги про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн. (а.с.4), тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім цього, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved