Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

10.08.2023 позивач [PERSON] , через свого представника, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 21.08.2019 між нею, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено Кредитний договір №3583944, право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". 11.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, було вчинено виконавчий напис №1954, у зв`язку із боргом за кредитним договором №3583944 від 21.08.2019 і задоволено вимоги кредитора у розмірі 38456,50 (тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят шість гривень 50 копійок), з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 21.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем, на підставі виконавчого напису № 1954 від 11.01.2021, було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача та порушено процедуру вчинення такої нотаріальної дії. У зв`язку із цим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 14.08.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак 10.08.2023 на адресу суду було подано заяву представником позивача про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 11.01.2021 було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1954, за яким з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором №3583944 від 21.08.2019, за період з 26.12.2019 до 01.12.2020 у розмірі 37526,50 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12990,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 6220,60 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 18315,90 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача 930,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувана. Загальна сума, що підлягає стягненню - 38 456,50 грн. Як слідує з оспорюваного виконавчого напису, 21.08.2019 між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" було укладено кредитний договір №3583944 від 21.08.2019, яке в свою чергу відступило право вимоги за Договором відступлення права вимоги №44-МЛ від 26.12.2019 відповідачеві по справі - ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 38456,50 грн. на користь відповідача (а.с.7). На підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 21.02.2021 (а.с. 11). Позивач вважає, що встановлену виконавчим написом заборгованість не можна вважати безспірною, а сам виконавчий напис зроблено з порушенням порядку вчинення таких нотаріальних дій з огляду на наступне. Виконавчий напис від 11.01.2021, що зареєстровано в реєстрі за №1954, вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Відповідно до ст. 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документи. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацькому І.В., були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором, зокрема нотаріально посвідчений договір, за яким стягнення заборгованості може проводитись у безспірному порядку. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час (26.12.2019 по 01.12.2020), при цьому судом враховано термін кредитування, та відповідний ліміт тіла кредиту, який передбачили сторони. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були враховані положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved