Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

21.09.2023 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після [PERSON] , померлого [INFO] в м. Києві. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] , помер [INFO] в м. Київ. Як зазначає позивач, чоловік заповів їй все своє майно. Після смерті, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй в цьому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому, позивач посилається на те, що вона з поважних причин пропустила строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини так як у період смерті чоловіка в Україні був введений воєнний стан, у результаті чого вона не могла звернутися вчасно до нотаріуса. Посилаючись на те, що вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 22.09.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 15.11.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Представник відповідача подав до суду відзив в якому просив суд на підставі поданих стороною доказів відмовити у задоволенні позовних вимог та слухати справу у його відсутності. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, просить справу розглянути за їхньої відсутності Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 09.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 498, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві. 24 січня 2019 року [PERSON] був складений заповіт, який посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевською Оленою Анатоліївною, за яким, на випадок його смерті все майно переходить позивачці [PERSON] [INFO] . [INFO] на території м. Києва помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01.08.2022 року 05.09.2023 року приватним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевською О.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває в країні і на день розгляду справи. У період дії правового режиму воєнного стану встановлено обмеження руху транспортних засобів, введено комендантську годину. Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. За обставин встановлених під час розгляду справи суд приходить до висновку, що позивач був позбавлений у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введення в державі військового стану звернутись до нотаріуса з завою про прийняття спадщини у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк. Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved