Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики № 1346796 в розмірі 18 417,60 грн. В обґрунтування позову вказує, що 16.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія» «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №1346796. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер відповідача. Однак, відповідач умов договору щодо повернення позики належним чином не виконала, в результаті чого станом утворилася заборгованість у розмірі 18 417,60 грн. Посилаючись на те, що 14.06.2021 між «ТОВ «ФК» «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого позивач прийняв належні між «ТОВ «ФК» «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики відповідно до Реєстру боржників №5 в сумі 18 417,60 грн., а також те, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, останньою заборгованість за договором позики №1346796 непогашена, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову з підстав вказаних у відзиві. Вказала, що не брала не себе будь-яких грошових зобов`язань. Зазначила, що електронна пошта, яка вказана у документах їй не належить. Банківська карта, яка вказана у позові на яку позивач перераховував кошти не її. В судовому засіданні повідомила, що номер телефону, який вказаний у договорі її, однак ніяких смс-повідомлень вона не отримувала. Будь-яких договорів вона не укладала, грошових коштів їй не надходило. Надала у судовому засіданні для огляду суду мобільний додаток Приват24, де вказані банківські картки та їх номери. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» надали договір позики № 1346796, зі змісту якого слідує, що [PERSON] було надано кредит на суму 6000грн.. Вказаний договір позики укладений в формі електронного документа, міститься відмітка про його підпис одноразовим електронним ідентифікатором. За договором факторингу від 14.06.2021 № №14/06/21 право грошової вимоги за кредитним договором №1346796, ТОВ "Фінансова компанія"1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Відповідно до наданого позивачем витягу з реєстру боржників №5 та розрахунку заборгованості слідує, що станом на 14.06.2021 за [PERSON] , утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 18 417 грн. 60 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 12 417 грн 60 коп. Частиною 1 статті 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Матеріали даної справи не містять будь-яких доказів про те, що зазначений у договорі позики від 16.04.2021 № 1346796 одноразовий електронний ідентифікатор був надісланий на мобільний телефон № [NUMBER] , в результаті чого був використаний у якості електронного підпису. Згідно ст. 642 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Наявність номеру телефону, який зазначений у договорі позики у якості анкетних даних позичальника та зазначення при цьому певного алфавітно-цифрового ідентифікатора, без доказів надсилання позикодавцем такого повідомлення позичальнику, не є свідчення того, що договір було укладено з [PERSON] . Без доказів, які б вказували на надіслання такого одноразового ідентифікатора на телефон позичальника та отримання цим позичальником коштів в обумовленому розмірі, відсутні підстави стверджувати, що між сторонами був укладений правочин, який підписано за допомогою електронних ідентифікаторів. Позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту укладання з відповідачем договору позики, не надано доказів надіслання іншій стороні пропозиції укласти договір та доказів прийняття такої пропозиції. Тобто, позивачем не доведено, що між зазначеними у договорі позики сторонами виникли договірні відносини. Долучені до позову докази, а також договір позики від 16.04.2021 № 1346796 не містить будь-яких відомостей про пересилання грошових коштів [PERSON] , в тому числі на банківську картку № [NUMBER] (банк-емітент PRIVAT BANK), яку згідно договору позики вказано у якості реквізитів для перерахування коштів, чи банківську картку № [NUMBER] (банк-емітент PRIVAT BANK), відомості з якої щодо надходження коштів просив витребувати позивач. При цьому, у судовому засіданні судом оглянуто мобільний додаток «Приват24» [PERSON] , де серед наявного переліку банківських карток відповідача, номери банківських карток, які зазначені вище, відсутні. Тобто, з матеріалів справи незрозуміло на яку саме банківську карту позивачем були перераховані кошти та чи були вони взагалі надіслані та кому, адже доказів такого перерахування за допомогою тих чи інших платіжних систем надано не було. Доказів відправки одноразового електронного ідентифікатора на мобільний телефон № [NUMBER] не надано. При цьому, суд зважає на ту обставину, що позивач не був позбавлений можливості самостійно надати суду докази здійсненого ними переказу на ту чи іншу банківську карту, чи надати суду докази відправки повідомлення відповідачу з пропозицією укласти договір, шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора, адже будь-яких перешкод цьому наведено не було. За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed