Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. №39941, виданий 22.12.2021 року, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості у розмірі 8520,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 39941, яким було звернено стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», не сплачену за Кредитним договором № 75894578 від 05.07.2021 року заборгованість. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.11.2021 по 22.12.2021. [PERSON] не мала жодних правовідносин із Відповідачем - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», оскільки жодних угод та зобов`язань не укладала. 01.06.2022 Постановою ВП №69136689 Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №39941 виданого 22.12.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 8520,00 грн. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 39941 від 22.12.2021 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, відкрито неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення грошових коштів. Предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 39941, вчинений приватним нотаріусом Солонець Т.М. 22.12.2021 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 8520,00 гривень на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». На думку позивачки, виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. в порушення вимог ст.18 ЦК України, ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року N\~296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року N\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» (далі - Перелік документів). Ухвалою від 27.09.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.09.2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому проваджені №69136689 з виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. №39941 від 22.12.2021 року. Від представника відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» Велікданова С.К. 16.10.2023 надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, до якого не додано згоди іншої сторони. Клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді обґрунтоване тим, що на думку відповідача, спір можливо вирішити у мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку із чим запропоновано вирішити даний спір в мировому порядку. Також представник відповідача не визнав суму витрат на правничу допомогу, подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просив відмовити позивачу в компенсації витрат на правничу допомогу, оскільки стороною не доведено факт укладення договору про надання правничої допомоги, не доведено розмір та/або порядок обчислення витрат на надання правничої допомоги, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують надання позивачу юридичних послуг адвокатом. Клопотання про врегулювання спору за участю судді не підлягає задоволенню, оскільки таке врегулювання спору, відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України, проводиться за згодою сторін та за участю всіх сторін.\~Сторона позивача такої згоди не виявила, тому застосування такої процедури вирішення спору, як врегулювання спору за участю судді, є неможливим. У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Від позивача\~ [PERSON] надійшло клопотання, у якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача, який про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» на електронну пошту суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просили судові засідання слухати за відсутності представника відповідача. Приватний нотаріус, який про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, за адресою здійснення нотаріальної діяльності, до суду не з`явився. Причини неявки суду не відомі, поштовий конверт з повісткою повернувся з позначкою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Від начальника Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Дослідивши матеріали справи, докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис №39941, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», не сплачену за кредитним договором №75894578 від 05.07.2021 заборгованості в розмірі 8520,00 грн. за період з 18.11.2021 по 22.12.2021. Постановою начальника Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Рець М.В. 01.06.2022 року відкрито виконавче провадження №69136689 з примусового виконання виконавчого напису №39941, виданого 22.12.2021 року. Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, позивачка звернулась до суду з даним позовом.\~ Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Таким чином, приватний нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскільки відповідачем не було подано відзиву на позов з відповідними доказами, суд позбавлений можливості перевірити безспірність вимог банку до позивача. Крім того, приватним нотаріусом не було надано суду документи та матеріали, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №39941 від 22.12.2021. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис №39941 від 22.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в сумі 8520,00 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити слідуюче. Згідно положення ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанціями від 13.09.2023, які слід стягнути з відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути суму недоплаченого позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536 гривень 80 копійок, яку задоволено ухвалою суду від 27.09.2023. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. Позивач у позовній заяві, при проведенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, вказала розмір витрат на професійну правничу допомогу - 6000 грн. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідні документи позивачем не надані, тому підстави для їх стягнення відсутні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved