Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 23.07.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 185. Заявлені вимоги мотивує відсутністю взаєморозуміння між подружжям та відсутністю спільного побуту. Ухвалою суду від 18.10.2023 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала просила задовольнити. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій розгляд справи прохав провести у його відсутність, позов визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23.07.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 185 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивачу необхідно повернути 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі позову та з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Outcome: approved