Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

04 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] із вимогою про стягнення грошових коштів (том - 1, а. с. 1-11). В обґрунтування позовних вимог вказав, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» в особі керівника Сохач І.А., зареєстровано 03 березня 2005 року за видами діяльності: Організація будівництва будівель; комплексне обслуговування об`єктів; надання інших фінансових послуг; управління фондами. Стверджує, що 14 лютого 2018 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації видано сертифікат серії № 162180451173, що посвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «Житловий комплекс по пров. Ялицевий, 1-а у м. Дніпропетровську . Секція 5, ІІ черга. Коригування». Вказує, що відповідно до довіреності, виданої 23 квітня 2018 року, посвідченої Консулом Генерального консульства України в м. Торонто (Канада) Заїкою Н.В., зареєстрованої в реєстрі за № 573-496, Липка В.В. є представником ТОВ «Дніпро Інвест Буд». Зазначає, що 10 березня 2018 року [PERSON] направив позивачу на номер телефону [NUMBER] зі свого номеру телефону [NUMBER] повідомлення, що «Житловий комплекс по пров. Ялицевий, 1-а» у м. Дніпропетровську введено в експлуатацію та зробив йому пропозицію укласти між позивачем та ТОВ «Дніпро Інвест Буд» договір-купівлі продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95 кв.м та надав документи (інформацію), які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах в період з березня 2018 року. Крім того, позивач отримав від ТОВ «Дніпро Інвест Буд» пропозицією укласти між ними договір купівлі продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95 кв.м на підставі документів (інформації), розміщених у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Вказує, що він прийняв пропозицію, сплатив відповідачам відповідну суму грошей, тощо, яка засвідчує бажання позивача укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Вказує, що йому від його кума [PERSON] , стало відомо, що 18 липня 2016 року останнім було укладено з ТОВ «Дніпро Інвест Буд» договір-купівлі продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 143,6 кв.м. та в період з 18 липня 2016 року до 28 липня 2017 року [PERSON] було сплачено ТОВ «Дніпро Інвест Буд» суму в розмірі еквівалентно 42507 доларів США. Пізніше, в серпні 2017 року [PERSON] звернувся до відповідачів із заявою про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] і повернення коштів. Стверджує, що наприкінці березня 2018 року між позивачем та ТОВ «Дніпро Інвест Буд» було досягнуто домовленості про укладання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] за суму в розмірі еквіваленту 500 доларів США за один кв.м, із розрахунку (95 кв. м х 500 доларів США = 47500,00 доларів США) та з врахуванням переведення грошових коштів, сплачених за зазначену квартиру [ADDRESS] в розмірі 42507 доларів США зі сторони [PERSON] , тому з нього підлягав сплаті платіж в сумі еквівалентній 4993 доларів США із розрахунку (47500,00 доларів США-42507,00 доларів США) 4993 доларів США. У 2018 році [PERSON] , як представник ТОВ «Дніпро Інвест Буд», надав реквізити для сплати обумовлених 4993 доларів США еквівалентно до гривні, інші суми в рахунок вартості квартири, на розрахунковий рахунок: [NUMBER] та на карткові рахунки [NUMBER] i [NUMBER] за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Стверджує, що він у період часу з 2019 року по 2021 рік до укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] сплатив [PERSON] грошову суму в гривнях в розмірі еквівалентну 4993 доларів США, та нижчезазначені суми грошових коштів на розрахункові та карткові рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] i [NUMBER] , через «Приватбанк» всього на загальну суму 131861 гривень 08 копійок. При цьому, вказує на те, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» до укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , отримало суму за вартість квартири в розмірі 47500 доларів США із розрахунку (42507,00 доларів США + 4993,00 доларів США). Більш того, сторонами до укладання договору купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов зазначеного договору та ТОВ «Дніпро Інвест Буд», надав позивачу та членам його сім`ї реальну можливість вселитися в дану квартиру, користуватися нею, робити в ній ремонтні роботи, сплачувати комунальні послуги за неї тощо. Так, відповідно до договору на виконання робіт № 2 від 04 червня 2018 року укладеного між ним, як замовником та ТОВ «Мирстрой-Плюс», як підрядником, у спірній квартирі виконано будівельні роботи на суму в розмірі 986805 гривень, яка ним сплачена частинами 03 вересня 2018 року (500000 гривень) та 23 квітня 2019 року (486805 гривень). Зазначає, що також ним, відповідно до договору від 17 травня 2018 року, укладеного з дизайнером інтер`єру [PERSON] , сплаченого 34580 гривень, що еквівалентно 1330 доларів США, за дизайн-проект інтер`єру спірної квартири. Крім того, ним було завезено та облаштовано дану квартиру всіма необхідними меблями, побутовою технікою, сантехнікою, завезено речі сім`ї (одяг, взяття) тощо. Разом з цим, зазначає, що ним, через «Приватбанк» сплачено [PERSON] на розрахунковий рахунок: [NUMBER] , на карткові [NUMBER] та [NUMBER] грошові кошти всього на загальну [NUMBER] гривня 08 копійок. При цьому, зазначає, що в дану квартиру він вселився 22 червня 2019 року разом зі членами його сім`ї у складі: дружини та двох дітей. Однак, під впливом незаконний дій відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» він був змушений демонтувати вбудоване та доставлено до квартири майно. Стверджує, що 17 листопада 2022 року [PERSON] разом в групі з невідомими особами прибули до спірної квартири та із застосуванням фізичного насильства, у відсутності в наявності у відповідачів рішення суду про виселення, протиправно, незаконно, без його згоди, виселили його разом із сім`єю, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до правоохоронних органів та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про порушення кримінальних проваджень за фактом події 17 листопада 2022 року та обставинами щодо придбання позивачем спірної квартири. Тому, вважає, що таким чином ним на користь ТОВ «Дніпро Інвест Буд», як власника квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , було виконано будівельно-монтажні роботи та сплачено вартість будівельних матеріалів на загальну суму 1021385 гривень, чим йому з вини відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» спричинено збитки за загальну суму в розмірі 866885 гривень, а відповідачем [PERSON] - спричинено збитки за загальну суму в розмірі 131861 гривня 08 копійок, які він прохає суд стягнути на його користь разом із судовими витратами по справі. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 21 червня 2022 року на 11 годину 15 хвилин (том - 1, а. с. 128), копія якої надіслана учасникам справи 05 травня 2022 року за вихідним № 12428/23-вих/2/204/2174/23 (том - 1, а. с. 129). 15 червня 2023 року, представником відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» - адвокатом Крутовських С. на адресу суду надано відзив на позовну заяву (том - 1, а. с. 133-140), в якому він позовні вимоги не визнає, проти їх задоволення заперечує. В обґрунтування відзиву зазначає про те, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» не мав жодних правовідносин із позивачем, не пропонував і не укладав з ним жодних договорів купівлі-продажу квартири [ADDRESS] й не отримував від нього жодних платежів в рахунок оплати її вартості. Вказує, що не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами у справі посилання позивача, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» пропонував придбати квартиру [ADDRESS] позивачу та в подальшому між ними був укладений договір купівлі-продажу цієї квартири. Також зазначає про те, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» не укладалося жодних договорів купівлі-продажу щодо квартири [ADDRESS] з [PERSON] та відповідно ТОВ «Дніпро Інвест Буд» не отримував жодних оплат від [PERSON] чи позивача за квартиру [ADDRESS] . Стверджує, що 05 вересня 2016 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» було укладено попередній договір із [PERSON] щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та договори про надання послуг з утримання житлового будинку і прибудинкової території, про компенсацію витрат на електропостачання, про компенсацію витрат на водопостачання та каналізації. Однак, у зв`язку із неможливістю [PERSON] оплатити ТОВ «Дніпро Інвест Буд» повну вартість квартири між сторонами протягом 2017-2020 років переукладалися попередні договори купівлі-продажу, з врахуванням раніше оплачених [PERSON] сум. Так, 22 червня 2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» із проханням надати вільний доступ до квартири [ADDRESS] з метою проведення опоряджувальних робіт. У липні 2018 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» надав покупцю [PERSON] право користування та вільний доступ до квартири [ADDRESS] , з умовою продовження оплати комунальних послуг, згідно з погодженим тарифом та додатковою оплатою спожитого електро/водопостачання. 05 вересня 2020 року між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , згідно з умовами якого було визначено покупцю [PERSON] здійснити повну оплату квартири [ADDRESS] у строк до 30 серпня 2021 року, але у зазначений строк покупець [PERSON] не здійснив повного розрахунку за квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з чим 02 вересня 2021 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» направив листа покупцю [PERSON] з попередженням, про необхідність оплати вартості квартири [ADDRESS] до 01 грудня 2021 року, в іншому випадку вище вказаний попередній договір буде розірвано. Натомість, 22 листопада 2021 року [PERSON] було повідомлено ТОВ «Дніпро Інвест Буд» про неможливість оплати вартості квартири [ADDRESS] , з одночасним повідомленням про розірвання договору й проханням повернути йому грошові кошти в порядку, визначеному у договорі. Стверджує, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири № 9 від 05 вересня 2020 року. Так, відповідно до умов зазначеної додаткової угоди №1, покупець [PERSON] зобов`язаний був звільнити квартиру у строк до 31 серпня 2022 року, а продавець ТОВ «Дніпро Інвест Буд» повернути грошові кошти за квартиру [ADDRESS] , після її продажу протягом 60 банківських днів на рахунок у будь-якій банківській установі. Таким чином, до 31 серпня 2022 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» мав правовідносини із купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , з [PERSON] але ніяк не із позивачем, як про те він зазначає та наголошує в позовній заяві. Вказує, що 17 лютого 2022 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» було здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру [ADDRESS] . Крім того, зазначає, що станом на 31 серпня 2022 року, як виявилося [PERSON] не звільнив спірну квартиру, оскільки в ній без будь-яких правових підстав на те, у період часу з вересня 2022 року по листопад 2022 року, перебував позивач з іншими невідомими особами та їхніми особистими речами. Тому, відповідачем ТОВ «Дніпро Інвест Буд», у вказаний період часу, неодноразово здійснювалися виклики поліції щодо перешкоджання доступу невідомих осіб до його власності і, лише 17-18 листопада 2022 року відповідач відновив доступ до своєї власності, в якій залишилися особисті речі позивача. Стверджує, що у період з листопада 2022 року по березень 2023 року в рамках кримінального провадження № 12022041030002041 від 01 листопада 2022 року разом, слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Сіухіним Ю.О., позивачу неодноразово пропонувалося звільнити спірну квартиру від його речей, однак останній ухилився від вчинення будь-яких дій. Тому, 09 березня 2023 року позивачу був направлений лист з вимогою звільнити власність ТОВ «Дніпро Інвест Буд» від речей, що там знаходяться, а не дозвіл на користування квартирою, з правом розміщення речей у квартирі [ADDRESS] , як на те вказує позивач. Крім того, вказує на те, що не відповідають дійсності й посилання позивача щодо сплати грошових коштів у розмірі 4993 доларів США, що складає 131861 гривня 08 копійок в рахунок оплати вартості квартири [ADDRESS] , оскільки відповідач [PERSON] є довіреною особою ТОВ «Дніпро Інвест Буд» виключно за збір показань лічильників та контролювання сплати комунальних платежів по квартирі [ADDRESS] , відповідно до укладених ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з [PERSON] договорів на оплату комунальних послуг. Так, [PERSON] , як представник ТОВ «Дніпро Інвест Буд», у період часу з липня 2018 року пo серпень 2022 року здійснював щомісячне зняття показання лічильників та приймав оплату комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] . Наприкінці 2018 року [PERSON] повідомив відповідачів про те, що сплата усіх комунальних послуг за адресою спірної квартири може здійснюватися або ним особисто, або позивачем. Так, з 2016 - 2022 роки [PERSON] та позивачем було сплачено комунальних послуг за користування квартирою [ADDRESS] на загальну суму 261940 гривень, з яких загальна сума сплачених позивачем [PERSON] та прийнятих у касу підприємства ТОВ «Дніпро Інвест Буд», згідно з прибутковими ордерами складає 159011 гривень 08 копійок. Тому, вважає, що позивач фактично ввів в оману суд щодо дійсних обставин справи та наявності в нього збитків на суму 131861 гривня 08 копійок, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині вважає безпідставними та такими, то не підлягають задоволенню. Щодо посилання позивача про завдання йому ТОВ «Дніпро Інвест Буд» збитків на суму 866885 гривень у зв`язку з виконанням ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] зазначає, що між позивачем та ТОВ «Дніпро Інвест Буд» не було жодних договірних правовідносин щодо купівлі-продажу чи оренди квартири [ADDRESS] , а такі правовідносини у ТОВ «Дніпро Інвест Буд» були із [PERSON] , якому він надав право користування та вільний доступ до квартири [ADDRESS] , з умовою сплати комунальних послуг, згідно з погодженим тарифом та сплати електро/водопостачання. Натомість, жодного права чи дозволу позивачу на користування чи проведення будь-яких ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] ТОВ «Дніпро Інвест Буд» не надавало. А тому, у ТОВ «Дніпро Інвест Буд» відсутня протиправна поведінка та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та поведінкою, які могли завдати позивачу збитки у розмірі 866885 гривень, оскільки з останнім у ТОВ «Дніпро Інвест Буд» не було жодних відносини, в тому числі з приводу, ремонтних робіт у спірній квартирі. Також, вказує на те, що позивачем на підтвердження понесення ним витрат у сумі 986805 гривень надано неналежні докази (розписки, начебто від імені директора ТОВ «Мирстрой-Плюс», [PERSON] ), натомість п. 43 Договору на виконання робіт визначено, то «Оплата за цим договором здійснюється замовником підряднику відповідно до графіку платежів платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок підрядника у національній валюті України з рахуванням фактично виконаних обсягів робіт підрядником на підставі актів виконаних робіт. Натомість, позивач на підтвердження витрат (збитків) не надав платіжні доручення, як це визначено п. 4.3 вище вказаного договору. Крім того, вказує на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12 червня 2023 року по підприємству ТОВ «Мирстрой-Плюс» (ЄДРПОУ 34590316), його керівником, станом на дату запиту, значиться [PERSON] , а не [PERSON] , як на те вказує позивач. Більш того, 25 квітня 2017 року [PERSON] , як головою комісії, прийнято рішення про припинення юридичної особи ТОВ «Мирстрой-Плюс», в результаті її ліквідації, а тому з 25 квітня 2017 року ТОВ «Мирстрой-Плюс», не проводить жодну господарську діяльність. Таким чином, у ТОВ «Мирстрой-Плюс», ніколи не було директора [PERSON] , та взагалі на момент начебто укладання позивачем з ними договору 04 червня 2018 року, останнє було ліквідовано (припинено), і таким чином ніяк не могло виконувати будь-які ремонтні роботи та приймати грошові кошти від позивача. Тому, вважає, що позивачем, окрім введення суду в оману суду, в якості обґрунтування вартості завданих збитків, надано суду підроблені документи, які є недійсними з моменту їх вчинення (нікчемні), відповідно до вимог ч. 2, 5 ст. 203, ч. 1-2 ст. 215 ЦК України. 16 червня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] (том - 2, а. с. 26-28), в яких він позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначає, що ніяких переговорів щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , як представник ТОВ «Дніпро Інвест Буд», він з [PERSON] не вів, так само, як і жодних грошових коштів в рахунок купівлі-продажу спірної квартири від [PERSON] він не отримував. Стверджує, що жодних документів та пропозицій він позивачу не відправляв. При цьому, зазначає про те, що довіреність від 23 квітня 2018 року, на яку посилається позивач, була видана йому директором ТОВ «Дніпро Інвест Буд» [PERSON] та припинила свою дію наприкінці 2018 року, зокрема 26 листопада 2018 року, коли директором ТОВ «Дніпро Інвест Буд» став [PERSON] . Натомість, у листопаді 2018 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» видавало йому довіреність, виключно на зняття показань лічильників (води та електрики) та контролю й оплати комунальних платежів за квартиру [ADDRESS] , покупцем якої був [PERSON] , з яким він особисто контактував виключно щодо оплати комунальних послуг за цю квартиру. Стверджує, що у квітні 2019 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] повідомили його про те, що сплата комунальних послуг за адресою спірної квартири може здійснюватися, або безпосередньо [PERSON] , або [PERSON] . Так, з 2018 року по 2022 рік він знімав показання (води, електрики), ЖЕК та передавав їх [PERSON] та [PERSON] , а останні здійснювали оплату цих комунальних послуг. Вказує, що [PERSON] сплачував комунальні послуги безпосередньо до каси підприємства ТОВ «Дніпро Інвест Буд», оскільки в нього були договірні правовідносини із ним, а [PERSON] пересилав на його власні банківські картки, оскільки у останнього не було договірних відносин із підприємством ТОВ «Дніпро Інвест Буд», які він потім знімав та передавав до каси підприємства ТОВ «Дніпро Інвест Буд». Вказує, що платіжні доручення надані [PERSON] до позовної заяви, про перерахування грошових коштів за період з 09 квітня 2019 року по 13 жовтня 2021 року на його банківські картки підтверджують компенсацією комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] , а не оплату її вартості, як то вказує позивач. Разом з цим, стверджує, що 17 листопада 2022 року його взагалі не було поряд з районом [ADDRESS] , а тому він жодним чином не міг ані особисто, ані разом з іншими особами виселяти позивача з його родиною зі спірної квартири. Вважає вказані доводи позивача брехнею та наклепом. Вказує, що позивачем жодним чином не доведено наявності шкоди у розмірі 131861 гривня 08 копійок, його вини, протиправної поведінки та причинного зв`язку між завданою шкодою та такою поведінкою, а тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. 30 червня 2023 року на адресу суду позивачем надано відповідь на відзив ТОВ «Дніпро Інвест Буд» (том - 2, а. с. 46-52), в якому він доводи відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» вважає необґрунтованими. В обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що він не погоджується з обґрунтуваннями відповідача, оскільки відповідно до довіреності, виданої 23 квітня 2018 року, посвідченої Консулом Генерального консульства України в м. Торонто (Канада) Заїкою Н.В., зареєстрованої в реєстрі за № 573-496, Липка В.В., є представником ТОВ «Дніпро Інвест Буд», який вчинив від імені та в інтересах ТОВ «Дніпро Інвест Буд» дії, направлені на отримання ним пропозиції зі сторони ТОВ «Дніпро Інвест Буд» укласти договір купівлі-продажу майнових прав на вищезазначену квартиру [ADDRESS] , а досягнувши домовленості із ТОВ «Дніпро Інвест Буд» щодо всіх істотних умов зазначеного договору, надав позивачу можливість користуватися квартирою [ADDRESS] , робити в ній ремонт, проживати та сплачувати комунальні послуги. Стверджує, що 10 березня 2018 року [PERSON] направив позивачу на номер телефону « [NUMBER] » зі свого номеру телефону « [NUMBER] » повідомлення, що «Житловий комплекс по пров. Ялицевий, 1-а» у м. Дніпропетровську введено в експлуатацію» та зробив йому пропозицію укласти з ТОВ «Дніпро Інвест Буд» договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 95 кв.м та надав документи (інформацію), які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах в період з березня 2018 року. Стверджує, що таку ж пропозицію укласти договір купівлі-продажу квартири він отримав і від ТОВ «Дніпро Інвест Буд», на підставі документів (інформації), розміщених у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Разом з цим, стверджує, що він прийняв вказану пропозицію відповідачів, сплатив їм відповідну суму грошей, тощо, яка засвідчує його бажання укласти договір, та що свідчить про прийняття ним пропозиції. Стверджує, що наприкінці березня 2018 року між позивачем та ТОВ «Дніпро Інвест Буд», було досягнуто домовленості про укладання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] за суму в розмірі еквіваленту 500 доларів США за один кв.м, із розрахунку (95 кв. м х 500 доларів США = 47500,00 доларів США) та з врахуванням переведення грошових коштів, сплачених за зазначену квартиру [ADDRESS] в розмірі 42507 доларів США зі сторони [PERSON] , тому з нього підлягав сплаті платіж в сумі еквівалентній 4993 доларів США. При цьому зазначає, що у 2018 році [PERSON] , як представник ТОВ «Дніпро Інвест Буд», надав йому реквізити для сплати обумовлених 4993 доларів США на розрахунковий рахунок: [NUMBER] та на карткові рахунки [NUMBER] i [NUMBER] та на які він у період часу з 2019 року по 2021 рік, до укладення договору купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру сплатив 131861 гривень 08 копійок. При цьому, вказує на те, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» до укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , отримало суму за вартість квартири в розмірі 47500доларів США із розрахунку (42507,00 доларів США + 4993,00 доларів США). Більш того, сторонами до укладання договору купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов зазначеного договору та ТОВ «Дніпро Інвест Буд», надав позивачу та членам його сім`ї реальну можливість вселитися в дану квартиру, користуватися нею, робити в ній ремонтні роботи, сплачувати комунальні послуги за неї тощо. Так, відповідно до договору на виконання робіт № 2 від 04 червня 2018 року укладеного між ним, як замовником та ТОВ «Мирстрой-Плюс», як підрядником, у спірній квартирі виконано будівельні роботи на суму в розмірі 986805 гривень, яка ним сплачена частинами 03 вересня 2018 року (500000 гривень) та 23 квітня 2019 року (486805 гривень). Зазначає, що також ним, відповідно до договору від 17 травня 2018 року, укладеного з дизайнером інтер`єру [PERSON] , сплаченого 34580 гривень, що еквівалентно 1330 доларів США, за дизайн-проект інтер`єру спірної квартири. Крім того, ним було завезено та облаштовано дану квартиру всіма необхідними меблями, побутовою технікою, сантехнікою, завезено речі сім`ї (одяг, взяття) тощо. Разом з цим, зазначає, що ним, через «Приватбанк» сплачено [PERSON] на розрахунковий рахунок: [NUMBER] , на карткові [NUMBER] та [NUMBER] грошові кошти всього на загальну [NUMBER] гривня 08 копійок. При цьому, зазначає, що в дану квартиру він вселився 22 червня 2019 року разом зі членами його сім`ї у складі: дружини та двох дітей. Однак, під впливом незаконний дій відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» він був змушений демонтувати вбудоване та доставлено до квартири майно. Стверджує, що 17 листопада 2022 року [PERSON] разом в групі з невідомими особами прибули до спірної квартири та із застосуванням фізичного насильства, у відсутності в наявності у відповідачів рішення суду про виселення, протиправно, незаконно, без його згоди, виселили його разом із сім`єю, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до правоохоронних органів та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про порушення кримінальних проваджень за фактом події 17 листопада 2022 року та обставинами щодо придбання позивачем спірної квартири. Вважає, що йому з вини відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» спричинено збитки за загальну суму в розмірі 866885 гривень, а відповідачем [PERSON] - спричинено збитки за загальну суму в розмірі 131861 гривня 08 копійок, які він прохає суд стягнути на його користь разом із судовими витратами по справі. Протокольною ухвалою суду 17 серпня 2023 року у справі закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 26 вересня 2023 року на 11 годину 30 хвилин (том - 1, а. с. 72-75). У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали суд їх задовольнити, обґрунтування надали аналогічні тексту позовної заяви та відповіді на відзив. У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Дніпро Інвест Буд» - адвокат Крутовських С.В. позовні вимоги не визнав у повному обсязі, проти їх задоволення заперечував, обґрунтування надав аналогічні тексту відзиву на позовну заяву. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, у відзиві на позовну заяву прохав суд про розгляд справи за його відсутності (том - 2, а. с. 28). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про залишення без задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Дніпро Інвест Буд» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом № 33422573 за видом економічної діяльності: «41.10 Організація будівництва будівель» (том - 1, а. с. 141 та на звороті). Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ « Дніпро Інвест Буд» № 29 від 26 листопада 2018 року (том - 1, а. с. 142 та на звороті), з 27 листопада 2018 року на посаду директора товариства призначено [PERSON] з посадовим окладом відповідно до штатного розпису та, що також підтверджується копією наказу товариства № 15 від 26 листопада 2018 року (том - 1, а. с. 143). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 299487757 від 14 лютого 2022 року (том - 1, а. с. 144) вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2581623712020) зареєстровано за ТОВ «Дніпро Інвест Буд». 05 вересня 2016 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено попередній договір № 05/09/2016 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 1795025 гривень, за яким сторони домовилися укласти основний договір у строк до 05 вересня 2017 року, при умові повного розрахунку (том - 1, а. с. 145-148). Разом з цим, 05 вересня 2016 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] , як покупцем квартири [ADDRESS] , було укладено договір № 09/0916 про надання послуг з утримання житлового будинку і прибудинкової території (том - 1, а. с. 177-185). Також, 05 вересня 2016 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] , як покупцем квартири [ADDRESS] , було укладено договір № 09/0916-е про компенсацію витрат на електропостачання (том - 1, а. с. 186-188) та на компенсацію витрат на водопостачання та каналізації (том - 1, а. с. 189-190). На виконання вказаних договорів [PERSON] , у період часу з вересня 2016 року по грудень 2018 року, особисто та, з січня 2019 року по серпень 2022 року, в тому числі і за участі [PERSON] , який діяв на підставі довіреностей, було здійснено оплату комунальних послуг за кв. [ADDRESS] , на підтвердження чого надано відповідні прибуткові касові ордери (том - 1, а. с. 191-250). 03 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з письмовою заявою про продовження дії попереднього договору купівлі-продажу № 05/09/2016 від 05 вересня 2016 року (том - 1, а. с. 149). 05 вересня 2017 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено попередній договір № 05/09/2017 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 1890500 гривень, за яким сторони домовилися укласти основний договір у строк до 05 вересня 2018 року, при умові повного розрахунку (том - 1, а. с. 150-153). 14 лютого 2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ДМР видано сертифікат серії ДП № 162180451173 (том - 1, а. с. 16), яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Житловий комплекс по [ADDRESS] , ІІ черга. Коригування». При цьому, 17 травня 2018 року позивачем укладено договір з [PERSON] (том - 1, а. с. 2526), за умовами якого остання зобов`язалася виготовити дизайн-проект кв. [ADDRESS] , а [PERSON] сплатити їй вартість наданої послуги у сумі 1330 доларів США. 04 червня 2018 року, позивачем з ТОВ «МирСтрой-Плюс» (ЄДРПОУ 34590136), в особі директора Дмитрука А.С., укладено договір № 2 на виконання будівельних робіт у житловому приміщенні розташованому за адресою: [ADDRESS] згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією загальною вартістю 1000000 гривень (том - 1, а. с. 17-19). Відповідно до акту виконаних робіт по договору № 2 від 04 червня 2018 року (том - 1, а. с. 20-21), загальна вартість будівельно-монтажних робіт становить 986805 гривень (матеріали - 596485 гривень, вартість робіт - 390320 гривень). 17 червня 2018 року [PERSON] та [PERSON] підписано акт-прийому передачі проекту квартири [ADDRESS] (том - 1, а. с. 27) та останньою складено розписку (том - 1, а. с. 24) про отримання від [PERSON] грошових коштів у сумі 34580 гривень за надані послуги. Разом з цим, 22 червня 2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з письмовою заявою про надання йому можливості доступу до вказаної квартири з метою опоряджувальних робіт (том - 1, а. с. 154). З розписки № 1 (том - 1, а. с. 22) вбачається, що 03 вересня 2018 року ТОВ «МирСтрой-Плюс», в особі директора Дмитрука А.С., отримало від позивача аванс за ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] у сумі 500000 гривень. 04 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з письмовою заявою про продовження дії попереднього договору купівлі-продажу № 05/09/2017 від 05 вересня 2017 року (том - 1, а. с. 155). 05 вересня 2018 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено попередній договір № 05/09/2018 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 1995000 гривень, за яким сторони домовилися укласти основний договір у строк до 05 вересня 2019 року, при умові повного розрахунку (том - 1, а. с. 156-159). З розписки № 2 (том - 1, а. с. 23) вбачається, що 23 квітня 2019 року ТОВ «МирСтрой-Плюс», в особі директора Дмитрука А.С., отримало від позивача остаточний розрахунок за ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] у сумі 486805 гривень. Натомість, 04 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з письмовою заявою про продовження дії попереднього договору купівлі-продажу № 05/09/2018 від 05 вересня 2018 року (том - 1, а. с. 160). 05 вересня 2019 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено попередній договір № 05/09/2019 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 2137500 гривень, за яким сторони домовилися укласти основний договір у строк до 05 вересня 2020 року, при умові повного розрахунку (том - 1, а. с. 161-164). 03 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з письмовою заявою про продовження дії попереднього договору купівлі-продажу № 05/09/2019 від 05 вересня 2019 року (том - 1, а. с. 165). 05 вересня 2020 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено попередній договір № 05/09/2020 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 2367875 гривень, за яким сторони домовилися укласти основний договір у строк до 05 вересня 2021 року, при умові повного розрахунку (том - 1, а. с. 166-169). 02 вересня 2021 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» за вихідним № 25/1 [PERSON] було надіслано повідомлення про необхідність сплати повної вартості кварти до 05 вересня 2021 року на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу № 05/09/2020 від 05 вересня 2020 року (том - 1а. с. 170). 22 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» з письмовою заявою про розірвання попереднього договору купівлі-продажу № 05/09/2020 від 05 вересня 2020 року та повернення йому сплачених ним коштів (том - 1, а. с. 171). 01 грудня 2021 року між ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири № 05/09/2020 від 05 вересня 2020 року (том - 1, а. с. 172). Так, відповідно до вимог п. 1.2-1.3 вказаної додаткової угоди, сторони домовилися, що відповідно до п. 7.3 попереднього договору купівлі-продажу квартири № 05/09/2020 від 05 вересня 2020 року покупець зобов`язується звільнити квартиру у строк до 31 серпня 2022 року, а продавець зобов`язується повернути кошти, а саме 1133883 гривні без ПДВ, протягом 60 банківських днів з моменту продажу вищевказаної квартири третій особі, на рахунок у будь-якій банківській установі за бажанням покупця на території України у національній валюті. З копій довіреностей ТОВ «Дніпро Інвест Буд» від 27 листопада 2018 року (том - 1, а. с. 173), від 02 січня 2019 року (том - 1, а. с. 174), від 02 січня 2020 року (том - 1, а. с. 175) та від 04 січня 2021 року (том - 1, а. с. 176) вбачається, що товариством було уповноважено [PERSON] , відповідно строком до 31 грудня 2018 року/31 грудня 2019 року/31 грудня 2020 року/31 грудня 2021 року, бути представником товариства та представляти інтереси в ЖЕК; замовляти та отримувати технічні умови на електро-, водопостачання, нарахування комунальних послуг та отримання грошових коштів спрямованих на їх оплату від мешканців кв. [ADDRESS] . 09 березня 2023 року ТОВ «Дніпро Інвест Буд» надіслало позивачу повідомлення про необхідність отримання його речей (том - 1, а. с. 31). З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том - 2, а. с. 2-8) вбачається, що ТОВ «Мирстрой-Плюс» (ЄДРПОУ 34590316) за видом економічної діяльності: «45.21.6 будівництво інших споруд (основний); 45.21.4 будівництво місцевих трубопроводів, ліній зв`язку та енергопостачання; 45.25.1 інші спеціалізовані будівельні роботи; 45.32.0 ізоляційні роботи; 45.31.0 електромонтажні роботи; 45.34.0 інші монтажні роботи», знаходиться в стані припинення шляхом ліквідації з 25 квітня 2017 року. Разом з цим, з вказаної виписки вбачається, що засновником та директором ТОВ «Мирстрой-Плюс» був [PERSON] . У судовому засіданні, що відбулося 04 жовтня 2023 року, свідок [PERSON] пояснила, що в 2019 році вона з чоловіком обирала квартиру. [PERSON] , з якою вони укладали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , представила їм позивача з його дружиною, як перших власників спірної квартири [ADDRESS] . Вказала, що коли вони купили собі квартиру, то на їх поверсі сусідів ще не було, тому вона почала спілкуватися з дружиною позивача. Знає, що в спірній квартирі був зроблений шикарний ремонт, але ким та за чиї кошти вона не знає, так само як і того, за що позивач передавав [PERSON] велику суму грошей, свідком чого вона була. При цьому, вказала, що свідком домовленостей про оренду чи купівлю-продаж квартири [ADDRESS] вона не була. У судовому засіданні, що відбулося 04 жовтня 2023 року, свідок [PERSON] пояснив, що позивача та його дружину знає дуже добре, оскільки його дружина є близькою подругою дружини позивача. Стверджував, що [PERSON] , дружина позивача, звернулася до нього із проханням допомогти зробити ремонт у вказаній квартирі, оскільки він працює інженером, то він запропонував їм зробити проєкт, а потім вибрати підрядника. Вказав, що підрядника позивач знайшов сам. Ремонт тривав приблизно 5 місяців, після чого позивач з дружиною переїхали до квартири. Зазначив, що зі слів позивача та його дружини, він знає, що квартиру вони купили в розстрочку, частину грошей перераховували забудовнику, а частину на карту. При цьому, зазначив, що він бачив, як позивач віддавав представнику товариства підрядника - [PERSON] , гроші за ремонт квартири. У судовому засіданні, що відбулося 04 жовтня 2023 року, свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сином. Вона знає, що він купив спірну квартиру в розстрочку, бо вона допомагала йому її виплачувати. Разом з цим зазначила, що спочатку вказану квартиру купив у розстрочку [PERSON] , який сплатив за неї 40000 доларів США, але потім у нього закінчилися кошти, тому решту суми за квартиру за їхньою домовленістю, повинен був сплатити її син, а оскільки [PERSON] йому був винен (у них були свої розрахунки), то останній в рахунок зарахування боргу продав йому дану квартиру. При цьому, зазначила, що ані свідком вказаних домовленостей, ані свідком передачі грошей вона не була, а знає про вказане лише зі слів сина. Вказала, що з початком збройної агресії рф проти України вона переїхала у дану квартиру до сина, а невістка з дітьми виїхала в Республіку Польща, після чого давати покази відмовилася, без пояснення причини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків Приписами ч. 1 ст. 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 635 ЦУ України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Приписами ст. 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до вимог ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. Натомість, приписами ч. 1 ст. 689 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Крім того, приписами ч. 2 ст. 689 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Так, позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду, стверджує, що він прийняв від ТОВ «Дніпро Інвест Буд» пропозицію на укладання договору-купівлі продажу квартири [ADDRESS] та сплатив останньому відповідну суму грошей, яка засвідчує його бажання укласти договір, однак суд не приймає вказане до уваги, оскільки позивачем не надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів ані того, що ним було отримано таку пропозицію від ТОВ «Дніпро Інвест Буд», ані того, що ним відповідно до вказаних у цій пропозиції умов договору, у межах строку для відповіді вчинено відповідну дію, зокрема сплачено ТОВ «Дніпро Інвест Буд» відповідну суму грошових коштів. Крім того, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що рахунки на оплату позивачу були надані відповідачами у квітні 2019 року, що підтверджується в тому числі наданими позивачем платіжними дорученнями (том - 1, а. с. 32-118), тоді як він стверджує, що пропозицію на укладання договору-купівлі продажу квартири [ADDRESS] він прийняв у 2018 році (на підтвердження чого надав суду копії договорів на виконання будівельних робіт тощо), що в свою чергу свідчить про те, що позивачем здійснювалися платежі на рахунки відповідачів, які як були ними надані, а не які відповідно до вимог ст. 642 ЦК України повинні бути вказані у пропозиції умов договору, тим більше, що надані вони майже через рік, після того, як він стверджує, що прийняв пропозицію, що навіть теоретично виключає можливість прийняття такої пропозиції шляхом вчинення відповідної дії, зокрема сплати за нею грошових коштів. Також, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказані платежі позивачем здійснювалися на рахунок [PERSON] , який відповідно до довіреностей ТОВ «Дніпро Інвест Буд» від 27 листопада 2018 року, від 02 січня 2019 року, від 02 січня 2020 року та від 04 січня 2021 року (том - 1, а. с. 173- 176) був представником товариства та представляв інтереси в ЖЕК; замовляв та отримував технічні умови на електро-, водопостачання, нараховував комунальні послуги та отримував грошові кошти, спрямовані на їх оплату від мешканців кв. [ADDRESS] , що в свою чергу підтверджується прибутковими касовими ордерами ТОВ «Дніпро Інвест Буд» (том - 1, а. с. 208-250) та спростовує доводи позивача щодо внесення ним даних коштів в рахунок оплати вартості квартири, та, як наслідок, завданих збитків. Більш того, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, а позивачем не спростовано того, що у період часу з вересня 2016 року по серпень 2022 року включно, всі правовідносини щодо квартири [ADDRESS] (попередні договори про купівлю-продаж вказаної квартири, їх продовження, розірвання; допуск до квартири; договори про надання послуг з утримання житлового будинку і прибудинкової території, відшкодування електро- та водопостачання тощо) у відповідачів були з [PERSON] , а не з позивачем. Жодного права чи дозволу позивачу на користування чи проведення будь-яких ремонтних робіт у спірній квартирі відповідачі останньому не надавали. Натомість, як встановлено судом та підтверджено показами свідків у судових засіданнях, а позивачем не спростовано, правовідносини останнього щодо його допуску до квартири, дозволу на проживання в ній, ремонт, її умовний продаж (у них свої розрахунки) тощо, в останнього були виключно з [PERSON] , а не з відповідачами. З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що жодних правовідносин між позивачем та відповідачами не було, що в свою чергу, само по собі, виключає їх протиправну поведінку та вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку зі шкодою. При цьому, суд зазначає про те, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Так, позивачем на підтвердження завданої йому шкоди у сумі 986805 гривень надано: договір на виконання робіт № 2 від 04 червня 2018 року, що укладений позивачем з ТОВ «МирСтрой-Плюс» (ЄДРПОУ 34590316), в особі директора Дмитрука А.С. (том - 1, а. с. 17-21), акт виконаних робіт до вказаного договору (том - 1, а. с. 20-21), розписку 1 від 03 вересня 2018 року та розписку 2 від 23 квітня 2019 року (том - 1, а. с. 22-23), які суд не приймає до уваги та вважає неналежними доказами у справі, оскільки по-перше, станом на дату укладання вказаного договору, ТОВ «Мирстрой-Плюс» вже як рік перебувало в стадії припинення, по-друге, його керівником та засновником був [PERSON] , а не [PERSON] , а по-третє, відповідно до вимог п. 43 цього ж договору, оплата за ним повинна здійснюється замовником підряднику відповідно до графіку платежів платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок підрядника у національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт підрядником на підставі актів виконаних робіт, а розписки 1 та 2 від 03 вересня 2018 року та від 23 квітня 2019 року такими не є. З огляду на викладене, суд доходить переконливого висновку про те, що позивачем не надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів як того, що відповідачами йому завдано шкоду, так і того, що вказана шкода завдана саме у заявленому позивачем розмірі. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказано, що щоб визнати відповідача неналежним, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Також ВП ВС у вказаній постанові зазначила про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 вказано, що суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 707/2-1006/2011 вказано про те, що суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначеної процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17. Яв вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зокрема до ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] , з якими у нього не було жодних правовідносин, а відтак останні є неналежними відповідачами у справі. Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивачем пред`явлено позов до відповідачів ТОВ «Дніпро Інвест Буд» та [PERSON] , які є неналежними відповідачами у справі, клопотання про заміну первісних відповідачів належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у зв`язку з пред`явленням позову до неналежних відповідачів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із вищевикладеного, суд визнає, що позовні вимоги не доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підстави для задоволення позову відсутні, через що суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог за приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір не відшкодовується Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed