Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивачка 07.06.2022 звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути з відповідача відшкодування: 47\~740, 37 грн майнової шкоди; 1 300,00 грн витрат на послуги експертизи транспортного засобу; 9 707,18 грн витрат на лікування та лікарські препарати; 50\~000,00 грн моральної шкоди. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 11.06.2019 о 12 год 30 хв по вул. Галицька, 20 в м. Тисмениця Івано-Франківської області сталася ДТП за участю транспортного засобу марки Опель Астра н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який є її сином, та транспортного засобу Nissan Almera н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винним у вчиненні ДТП, постановоюТисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2019 визнано відповідача. Вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП автомобілю позивачки, яка встановлена звітом №76 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, на 21.06.2019 складає 60740,37 грн. Оскільки, ПАТ «СК «Галицька», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, припинила свою діяльність, внаслідок анулювання ліцензії на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то МТСБУ здійснило виплату лише у розмірі 13 000 грн, з огляду на заборгованість ПАТ «СК «Галицька» по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Отже різниця між завданою матеріальною шкодою внаслідок ДТП та виплаченою сумою, яка становить 47 740,37 грн покладається на відповідача, на підставі положень статті 1166 ЦК України. Також вона оплатила вартість послуг з експертизи транспортного засобу, що становить 1300 грн. У зв`язку з ДТП, вона як пасажир транспортного засобу отримала тілесні ушкодження, та з 11.06.2019 по 03.07.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні. За даний період вона витратила 9902, 22 грн на лікування та лікарські препарати. Крім того, внаслідок пошкодження належного їй автомобіля та отримання тілесних ушкоджень, вона зазнала моральних страждань та переживань, які оцінює в 50000 грн. Представник відповідача- адвокат Сковронський В. І. подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду на його безпідставність, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в СК «Галицька». Станом на момент ДТП страхова сума становила 100000 грн за шкоду майну, та 200000 грн за шкоду завдану життю чи здоров`ю особи. На час вчинення ДТП поліс чинний. Також з даного предмету спору вже є рішення Тисменицького районного суду від 20.02.2020, яким з СК «Галицька» стягнуто на користь [PERSON] 60740,37 грн матеріальної шкоди внаслідок пошкодженого автомобіля, 2376,35 грн пені, 1300 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, 3000 грн витрат на правничу допомогу та 768,40 грн судового збору. Тисменицьким районним судом видано виконавчий лист від 07.04.2020, державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 67160774 від 20.10.2021, згідно якого здійснюється стягнення з ПАТ СК «Галицька» на користь [PERSON] 68185,12 грн. ПАТ СК «Галицька» знаходиться на стадії ліквідації, державним виконавцем проводяться необхідні дії для виявлення, оцінки та реалізації майна, за рахунок якого будуть здійснюватись виплати за відкритими виконавчими провадженнями. Також згідно повідомлення МТСБУ доплата відшкодування буде проводитись у випадку, якщо ПАТ СК «Галицька» буде визнано банкрутом та коштів і майна страховика не вистачить для задоволення вимог кредиторів, що буде підтвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом. Просив у позові відмовити, та стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 12000грн. 01.08.2022 позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив, в якому пояснила, що дійсно рішенням Тисменицького районного суду від 25.02.2020 задоволено позов [PERSON] до ПАТ СК «Галицька», стягнуто з останнього 68185,12 грн. Постановою державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального міністерства юстиції від 20.10.2021 відкрито виконавче провадження. Згідно довідки ВДВС від 23.05.2022 № В-19/50789 в ході проведення виконавчих дій встановлено наявність за боржником ПАТ СК «Галицька» транспортних засобів, які відділом оголошені в розшук і станом на сьогоднішній день Управлінням патрульної поліції не розшукано. Крім того, зазначено, що на арештованих рахунках боржника недостатньо коштів для виконання постанови, у списанні банками залишків відмовлено. За боржником не виявлено нерухомого майна, яке б підлягало арешту. ПАТ СК «Галицька» не здійснює діяльність. 07.07.2019 набуло чинності розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.06.2019 № 1060 про анулювання ліцензії ПрАТ СК «Галицька», зокрема і ліцензії на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За інформацією МТСБУ, ПрАТ СК «Галицька» втратило статус асоційованого члена та припинило членство в МТСБУ з 02.07.2019 у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Вона як власник транспортного засобу звернулася до МТСБУ про відшкодування заподіяної шкоди в сумі 60740,37 грн, та їй було сплачено лише 13000 грн. З огляду на зазначене, різниця між реально встановленою шкодою та виплаченими коштами не відшкодовано, та становить 47740,37 грн. Вона є потерпілою в даному ДТП, на даний час є вже потерпілою від беззаконня і безвідповідальності як ПрАТ СК «Галицька», так і винуватця ДТП [PERSON] , тому вважає, що останній зобов`язаний відшкодувати понесені нею всі витрати. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Просив відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з`явився, в наданих суду письмових поясненнях пояснив, що 07.07.2020 [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про виплату відкшодування за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи в результаті ДТП, цивільно-правова відповідальність винуватця якої була застрахована згідно полісу № АО/199760 укладеного з ПрАТ СК «Галицька». Розглянувши заяву потерпілої особи, МТСБУ в листопаді 2020 виплатило [PERSON] 13000 грн за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи. Відшкодування за невиконаними зобов`язаннями страховика здійснювалося як спосіб виконання МТСБУ зобов`язання з повернення ПрАТ СК «Галицька» за рахунок залишку коштів його гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих МТСБУ. Такі виплати МТСБУ не відносяться до регламентних виплат і здійснювалися МТСБУ добровільно відповідно до порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах шляхом врегулювання страхових випадків. Тому згідно граничних сум, затверджених рішенням Президії МТСБУ від 29.10.2019, було прийнято рішення про виплату потерпілій особі відшкодування в розмірі 13000 грн. Тобто фактично регламентна виплата МТСБУ на користь [PERSON] була проведена не у порядку п.п. «ґ» п.41.1 Закону, відповідно до якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема у разі недостатності коштів та майна страховика- учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така регламентна виплата була проведена МТСБУ добровільно та за власною ініціативою за рахунок коштів, які свого часу були внесені ПрАТ СК «Галицька» до фонду захисту потерпілих. З врахуванням того, що ПрАТ СК «Галицька» не була визнана банкрутом чи ліквідована, в МТСБУ не має підстав для того, щоб повернутися до питання про здійснення виплати (доплати) відшкодування потерпілій особі. Заслухавши вступне слово представника позивачки та представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Установлено, що 11.06.2019 о 12 год 30 хв по вул. Галицька, 20 в м. Тисмениця Івано-Франківської області сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Опель Астра» н.з. [NUMBER] , власником якого є позивачка [PERSON] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Nissan Almera» н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] з вини останнього, який у порушення вимог п. 12.1, 13.1, 2.3б) ПДР України не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Опель Астра». Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Almera» н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована відповідачем ПАТ\~СК\~«Галицька». Згідно звіту № 76 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 21.06.2019 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Опель Астра» н.з. [NUMBER] , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] , станом на 21.06.2019 р. складає 60740,37 грн. (а.с. 9-22). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2020 з ПАТ СК «Галицька» на користь [PERSON] , належного володільця транспортного засобу марки «Опель Астра» н.з. [NUMBER] стягнуто 60740, 37 грн страхового відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження атомобіля, 2376, 35 грн пені, 1300 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу, та 768,40 грн судового збору, а всього 68185, 12 грн (а.с.24-26). Постановою державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 20.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67160774 про примусове виконання виконавчого листа № 352/2474/19 від 07.04.2020, виданого Тисменицьким районним судом на підставі зазначеного рішення (а.с.28). Листом від 23.05.2022 № В-19/50789 заступника начальника ВДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] повідомлено, що в ході проведення виконавчих дій встановлено наявність за боржником транспортних засобів, які відділом оголошено в розшук і станом на сьогоднішній день працівниками Управління патрульної поліції не розшукано. На арештованих рахунках боржника недостатньо коштів для виконання постанови, у списанні банками залишків відмовлено, оскільки облікуються наявні першочергові постанови про арешт коштів боржника. Страхова компанія «Галицька» діяльність не здійснює, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,- за боржником не виявлено нерухомого майна, яке б підлягало опису та арешту. Залишок заборгованості по виконавчому листу № 352/2474/19 від 07.04.2020 становить 68185,12 грн (а.с.29-30). Згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.02.2023, виконавчий лист № 352/2474/19 виданий 07.04.2020 повернуто стягувачу [PERSON] без виконання (а.с.93-94). Отже судом установлено, що рішення Тисменицького районного суду від 25.02.2020 не виконано, страховик відповідача ПрАТ СК «Галицька» протягом більше чотирьох років після ДТП, яка є предметом розгляду в даній справі, не виконав своїх зобов`язань згідно укладеного з відповідачем [PERSON] договору страхування. У листопаді 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі- МТСБУ) на підставі заяви [PERSON] , власника пошкодженого транспортного засобу марки «Опель Астра» н.з. [NUMBER] , виплатило останній 13000 грн за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи, що підтверджується копією наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.148). ПрАТ СК «Галицька» 02 липня 2019 року втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з втратою статусу асоційованого члена МТСБУ. Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), № 1060 від 06.06.2019, анульовано ліцензію ПрАТ СК «Галицька», зокрема і ліцензії на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. \~ \~ \~ \~За відсутності факту визнання банкрутом та/або ліквідації страхової компанії відповідача, позивачка фактично позбавлена можливості одержання страхового відшкодування в повному обсязі від МТСБУ згідно п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». \~ \~ \~ \~Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. \~ \~ \~ \~Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання є первісним, основним зобов`язанням, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором, оскільки на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України). Відповідно до ст.511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. \~ \~ \~ \~Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав. \~ \~ \~ \~Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. \~ \~ \~ \~Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Саме така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 р. у справі № 6-2808цс15, яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у рамках розгляду даної справи. \~ \~ \~ \~Отже, з огляду на те, що ПАТ СК «Галицька» позбавлена статусу члена МТСБУ та має місце відкликання її ліцензій, що фактично свідчить про нездійснення нею діяльності, обраний спосіб захисту позивачкою є ефективним та зможе належним чином відновити її порушене право, оскільки потерпіла особа в ДТП, навіть стягнувши з такого страховика страхове відшкодування на підставі судового рішення, не отримає реального відшкодування завданої в ДТП шкоди при наявності інформації у відкритих джерелах про позбавлення страхової компанії членства в МТСБУ, відкликання ліцензій та її неплатоспроможність тощо. Натомість неприйняття судового рішення, яким буде стягнуто шкоду безпосередньо з винної особи, в такому разі призведе до неможливості відновлення прав потерпілого. Суд уважає, що покладення обов`язку з відшкодування заподіяної позивачці внаслідок ДТП майнової шкоди на страховика відповідача, який вже протягом чотирьох років перебуває у стані припинення, при цьому у встановленому порядку не звернувся до господарського суду із заявою про визнання його банкрутом, позбавляє позивачку можливості отримати відшкодування заподіяного з вини відповідача матеріального збитку та грубо порушує майнові права позивачки як потерпілої у ДТП. При цьому\~суд ураховує,\~що згідно вимог ч. 1, 2 ст.528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Щодо розміру заподіяної позивачці внаслідок ДТП шкоди суд зазначає наступне. Відшкодуванню у даному випадку підлягає шкода у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, яка має бути оцінена відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Позивачкою надано висновок № 76 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, складений на її замовлення 21.06.2019, згідно якого матеріальна шкода, завдана власнику пошкодженого автомобіля становить 60740,37 грн. При цьому, встановлено, що МТСБУ відшкодувало позивачці 13000 грн матеріальної шкоди. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 756/2632/17 від 22.04.2020 року, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, вимога позивачки про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в сумі - 47 740, 37 грн (60740,37 13000). Крім того, в результаті ДТП позивачка як пасажирка автомобіля «Опель Астра» н.з. [NUMBER] , отримала тілесні ушкодження. З 11.06.2019 по 03.07.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні в Тисменицькій міській лікарні, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 32), а також 17.07.2019 зверталась в ЛДЦ Святого Луки, де отримала рекомендації щодо лікування (а.с.33). Згідно наданих копій чеків, позивачкою витрачено на придбання ліків та медичних препаратів за призначенням лікарів 9902,22 грн (а.с.34-35), що також підлягає до стягнення з відповідача. Щодо відшкодування витрат на послуги експертизи транспортного засобу, то відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є витрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Такими збитками в даній справі є: витрати на послуги експертизи транспортного засобу, що згідно з копією квитанції від 15 червня 2019 року № 000911 (а.с.23) становить 1 300грн. Відповідно до ч. 2\~ст.\~23\~ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Верховний Суд України в п. 1\~Постанови №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~із змінами, звернув увагу судів на те, що встановлене\~Конституцією\~та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. \~Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд ураховує, що позивачка безсумнівно зазнала моральних і душевних страждань, зумовлених емоційними переживаннями з приводу отриманих тілесних ушкоджень, перенесеного фізичного болю у зв`язку зі струсом головного мозку, що призвело до порушення сну, панічних атак та страху, а також пошкодження власного автомобіля позбавило позивачку права використання його за призначенням, що порушило її звичний спосіб життя, однак заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним, тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки 5000 грн моральної шкоди. Частиною 1\~статті 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). З огляду\~на викладене,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивачки на\~відшкодування шкоди\~63942,59\~грн,\~що складається\~з 47740,37\~грнрізниці\~між належною\~до сплати\~страховою виплатою\~та фактично\~виплаченим відшкодуванням,\~1300 грн витрат на послуги експертизи, 9902,22 грн витрат на лікування, та 5000 грн на відшкодування моральної шкоди. З відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1089,43 грн (а.с. 36). На підставі викладеного, відповідно до ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. 33, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved