Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

21 серпня 2023 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник [PERSON] , посилаючись на статті 509, 525-527, 530, частину 1 статті 598, статті 599, 610, частину 2 статті 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованість за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021 станом на 17.08.2023 у розмірі 20 244,00 гривні, яка складається з : 6 000,00 гривень - заборгованості за кредитом; 2 244,00 гривні - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом; 12 000,00 гривень - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 3.3. кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 29.07.2021 по 16.09.2021 включно, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684 гривні та 9 000,00 гривень витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 гривень, строком на 10 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та 4 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний 11.07.2021 року о 19:58:38 годині в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/, шляхом введення одноразового ідентифікатора 685276, який направлявся відповідачу 11.07.2021 року о 19:57:55 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. В порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим заборгованість за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021 року станом на 17.08.2023 року становить 20 244,00 гривні, яка складається з: 6 000,00 гривень заборгованості за кредитом; 2 244,00 гривні заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом; 12 000,00 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 3.3. кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 29.07.2021 року по 16.09.2021 року (включно) відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 625-626, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді від 31 серпня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року було відкладено судовий розгляд справи на 31 жовтня 2023 року на підставі пункту 4 частини 2 статті 223 ЦПК України. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 22 листопада 2023 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду в системі «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Руденка К.В. надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу за відсутності представника ТОВ «ФК «Ріальто», проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якій адресовано судову повістку разом із копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією ухвали про відкладення, копією ухвали про оголошення перерви у судовому засіданні, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, причини неявки суд не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22 листопада 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» та [PERSON] в електронній формі був укладений Договір № 210711-41749-4, який був підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 685276, паперова копія якого додана до позовної заяви (а. с. 11-12). Відповідно до пункту 1.1. договору № 210711-41749-4 (далі - договір) товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 6000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3. цього договору. Кредит надається не на споживчі цілі. Пунктом 1.2. договору визначено, що сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 2.2% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 803.00%) користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору. Згідно з пунктом 1.3. договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 10 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит, не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Як вбачається з пунктів 1.4.-1.5. договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО», які розміщені на сайті monetka.ua. Сукупна вартість кредиту зазначена в графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. В пункті 1.6. договору вказано, що товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб 5457 08XX XXXX 5611, що належить позичальникові. Відповідно до підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору позичальник має право здійснити оформлення продовження строку надання кредиту та строку дії договору, скориставшись одним з варіантів процедури продовження строку надання кредиту та дії договору, визначених у Правилах. Згідно з підпунктом 2.4.1. пункту 2.4. договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. З пунктів 3.1.-3.2. договору вбачається, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України та цим договором. Порушення умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування товариством процентів за користування кредитом. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 4.0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460.00%) кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до пункту 3.5. договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом (крім випадку, узгодженого сторонами в пункті 3.7. цього договору). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на банківський рахунок до якого випущено електронний платіжний засіб позичальника, номер якого вказано у п. 1.6. цього договору до дня повернення суми кредиту (його частини), визначеної у пункту 1.1. цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у розділі 6 цього договору) включно. При поверненні кредиту частинами, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за Кредитом. Згідно з пунктом 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством (заснованих як на першому договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах та угодах, які будуть укладені між позичальником та товариством у майбутньому) в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету, а також електронний підпис з одноразовим ідентифікатором у випадках визначених чинним законодавством. Підпунктами 5.2.1.-5.2.3. пункту 5.2. договору визначено, що підписуючи даний договір, позичальник засвідчує, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись; інформація надана товариством забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання; надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання електронного підпису в якості аналога власноручного підпису. Відповідно до Графіку розрахунків, який є Додатком № 1 до договору № 210711-41749-4 від 11.07.2023, сторони погодили наступний графік розрахунків: дата повернення - 21.07.2021; сума кредиту - 6 000,00 гривень; нарахована сума процентів - 1 320,00 гривень; всього до сплати - 7 320,00 гривень. Сукупна вартість кредиту становить 122,00 % від суми кредиту (в процентному вираженні) або 7 320,00 гривень (у грошовому вираженні) і включає в себе: проценти за користування кредитом 1 320,00 гривень та суму кредиту 6 000,00 гривень. Сукупна вартість кредиту, зазначена у цьому графіку, є орієнтовною, яка може змінюватися в залежності від строку користування кредитними коштами. Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua «Хронологія дій щодо укладення кредитного договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021», для укладення електронного кредитного договору, сторони вчинили наступні дії в інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» та поза нею: 11.07.2021 о 19:51:18 - створення позичальником даних по заяві на кредит; 11.07.2021 о 19:51:18 - автоматичні перевірки по заяві; 11.07.2021 о 19:51:18 - перевірка позичальника за даними БКI; 11.07.2021 о 19:51:18 - скорингова оцінка позичальника; 11.07.2021 о 19:57:55 - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; 11.07.2021 о 19:57:55 позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; 11.07.2021 о 19:58:38 позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); 11.07.2021 о 19:58:38 друкована форма укладеного кредитного договору надіслана позичальнику в особистий кабінеті позичальника для завантаження; 11.07.2021 о 19:58:46 кредитні кошти перераховано на картку позичальника( а.с. 16). Як вбачається з довідки № 82368, виданої 10.07.2023 ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШИНС», смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «для підтвердження згоди з умовами договору введіть 685276» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 11.07.2021 о 19:57:55 (а. с. 18). Порядок та умови надання ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту регламентують Внутрішні правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», затверджені наказом директора ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» від 11 червня 2021 року № 11-06/ПД (а. с. 19-26). Відповідно до підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021 позичальник має право здійснити оформлення продовження строку надання кредиту та строку дії договору, скориставшись одним з варіантів процедури продовження строку надання кредиту та дії договору, визначених у Правилах. Пунктом 4.14. Розділу 4 «Порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом» Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію) сплативши нараховані відсотки по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отриманні кредиту, та діє з дати сплати нарахованих відсотків. Також для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів. З квитанції «TAC PAY» № 426453662 від 21.07.2021, 21.07.2021 з картки [PERSON] № [NUMBER] було переховано грошові кошти в сумі 250,00 гривень отримувачу monetka.ua, призначення: оплата пролонгації за комісію (а. с. 13). Таким чином, відповідач [PERSON] 21.07.2021, відповідно до умов підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021 та Пунктом 4.14. Розділу 4 «Порядок повернення кредиту та процентів за користування кредитом» Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», скористалася послугою пролонгації - продовження строку дії договору № 210711-41749-4 «за комісію» до 28 липня 2021 року, сплативши комісію у розмірі 250,00 гривень. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За нормою частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша стаття 628 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір № 210711-41749-4 від 11.07.2021 укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини 7 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного кредитного договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021, який містить інформацію про його підписання позичальником [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 685276, витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua «Хронологія дій щодо укладення кредитного договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021 року», відповідно до якого 11.07.2021 о 19:58:38 позичальником [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт) та довідку № 82368, видану 10.07.2023 ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШИНС», з якої вбачається, що смс-повідомлення від альфа-імені « [INFO] » з текстом «для підтвердження згоди з умовами договору введіть 685276» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 11.07.2021 о 19:57:55. Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021, в тому числі погодження позичальника [PERSON] з умовами оговору № 210711-41749-4 від 11.07.2021, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Таким чином, 11 липня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено кредитний договір № 210711-41749-4. Підпис на договорі здійснений позичальником [PERSON] за допомогою аналогу власноручного підпису, шляхом проставляння електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до квитанції «TAC PAY» № 423471059 від 11.07.2021, 11.07.2021 ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» було перераховано на картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 6 000,00 гривень [PERSON] , згідно договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021 на умовах фінансового кредиту (а. с. 13). Відповідно до інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-231006/54502 від 06.11.2023, яка надійшла на адресу суду засобами поштового зв`язку на виконання ухвали суду від 28 вересня 2023 року, на [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 11.07.2021 по 16.07.2021 та яких знаходиться в анкетних даних [PERSON] - [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] вказаний в анкетних даних за 2020 рік (а. с. 103). З виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 11.07.2021 по 16.07.2021 вбачається, що 11.07.2021 на картковий рахунок було зараховано грошові кошти в розмірі 6 000,00 гривень (а. с. 104). Таким чином, доказами підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] є квитанція «TAC PAY» № 423471059 від 11.07.2021 та виписка по рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 11.07.2021 по 16.07.2021, відповідно до яких 11.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» перерахувало відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 6 000,00 гривень за кредитним договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення лише грошового зобов`язання, яким є зобов`язання сплатити гроші. Пунктом 3.3. договору 210711-41749-4 від 11.07.2021 передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 4.0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460.00%) кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, то на вимогу позивача вона зобов`язана повернути йому суму боргу, а також проценти відповідно до умов пункту 3.3. договору 210711-41749-4 від 11.07.2021. Із розрахунку заборгованості станом на 17.08.2023 вбачається, що сума наданого кредиту [PERSON] складає 6 000,00 гривень; планова дата закриття кредиту - 28.07.2021; річний процент - 803,00 %. Станом на 17.08.2023 загальна заборгованість становить 20 444,00 гривні, що складається з: 6 000,00 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту; 2 244,00 гривні - простроченої заборгованості по несплаченим процентам за період з 11.07.2021 по 28.07.2021 включно; 12 000,00 гривень - заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами згідно пункту 3.3. договору за період з 29.07.2021 по 16.09.2021 включно (а. с. 15). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 210711-41749-4 від 11.07.2021, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем, суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021 у розмірі 20 244,00 гривні: яка складається з наступного: 6 000,00 гривень - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 2 244,00 гривні - простроченої заборгованості по несплаченим процентам за період з 11.07.2021 по 28.07.2021 включно; 12 000,00 гривень - заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами згідно пункту 3.3. договору за період з 29.07.2021 по 16.09.2021 включно. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Руденко Костянтин Васильович надавав позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» професійну правничу допомогу на підставі договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг, укладеного 02 червня 2022 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (а. с. 36-37). Як вбачається з п. 1.1. договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг, в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів; складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснення, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. Підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг передбачено, що виконавець зобов`язується приступати до надання замовнику юридичних послуг негайно після усного або письмового звернення (запиту) замовника. В підпункті 2.3.1. пункту 2.3. договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг № 02/06/2022 визначено, що замовник зобов`язується оплачувати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до пунктів 3.1., 3.3. Розділу 3 «Порядок розрахунків» договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг, вартість послуг виконавця становить, зокрема,: 8 000,00 гривень - складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника; 1 000,00 гривень - складання та надсилання адвокатського запиту. Загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг, вказану в усіх актах наданих послуг. Як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг № 62/1 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладеного 29 березня 2023 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», у відповідності до умов договору виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги, зокрема, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом із позовною заявою - вартість 8 000,00 гривень; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021 - вартість 1 000,00 гривень (а. с. 40). Відповідно до платіжної інструкції № 380 від 12 квітня 2023 року, ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» перерахувало [PERSON] 90 000 гривень, за надання юридичних послуг по договору № 02/06/2022 від 02.06.2022 згідно акту № 62/1 від 29.03.2023 року (а. с. 41). Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Руденко К.В. на підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021 року та клопотання про витребування доказів, що подається разом із позовною заявою; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № 210711-41749-4 від 11.07.2021, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 9000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 гривень. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved