Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. Позов обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . Вона є матір`ю покійного [PERSON] та бабусею [PERSON] . Після смерті батька неповнолітній [PERSON] проживав разом з матір`ю в м.Хотин, однак, починаючи з грудня 2020 року повернувся проживати до неї в с. Клішківці Дністровського району Чернівецької області. Після того, як дитина почала проживати разом з нею і дідусем, відповідач обов`язків по вихованню сина не виконує, участі у його утриманні не бере, матеріально не забезпечує, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідач не приїздить до сина, не цікавиться його життям, веде нездоровий спосіб життя, має залежність від алкоголю. Пенсія, яка нараховується дитині по втраті годувальника, витрачається відповідачем на власні потреби. Просить суд, з посиланням на п.2 ч.1 ст.164 СК України, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , по причині ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. 08 вересня 2023 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі орган опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.25). Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та просили суд їх задовольнити, позивач висловила згоду на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася через засоби поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України(а.с.28,37,39-42,48), відзив на позов не подала. Представник третьої особи - органу опіки і піклування та служби у справах дітей Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Вілянська Л.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши, що Службою у справах дітей неодноразово проводилась з відповідачем профілактично-роз`яснювальна робота, її попереджали про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, але остання самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, долею останньої не цікавиться, жодного разу не виявила бажання побачити сина або повернути, внаслідок чого, 03.08.2023 року органом опіки та піклування було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши висновок органу опіки та піклування, з`ясувавши думку неповнолітнього [PERSON] , 2009 р.н., який не виказував заперечень щодо позбавлення батьківських прав його матері, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження?дитини серії [NUMBER] від 01.09.2009 року, виданим виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.9). Мати дитини, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.24). Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.07.2019 року, виданим Виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.10). Позивач [PERSON] ,1954 року народження, є бабусею неповнолітнього [PERSON] , 2009 року народження. З 2020 року неповнолітня дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] ,1949 р.н. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою наданою Клішковецькою сільською радою Дністровського району Чернівецької області (а.с.12). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання родини від 31.07.2023 року, за місцем проживання неповнолітнього [PERSON] , 2009 р.н. встановлено, що після смерті батька дитина майже рік проживала з матір`ю в м. Хотин. З 2020 року неповнолітній [PERSON] проживає за місцем реєстрації з бабусею та дідусем в с. Клішківці, для дитини створені комфортні умови для проживання, навчання та відпочинку. Дитина здорова, життєрадісна, доброзичлива. З матір`ю дитина майже не спілкується (а.с.13-14). З характеристик наданих ОЗО «Клішковецький ЗЗСО І-ІІІ ст.» на [PERSON] , 2009 р.н. встановлено, що з грудня 2020 року здобуття дитиною середньої освіти забезпечують лише його бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Дитина проявила себе з позитивної сторони, виявляє добрий рівень знань. [PERSON] вихований, завжди має охайний вигляд, підготовлений до уроків, виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні. Бабуся активно приймає участь у вихованні онука, забезпечила умови для дистанційного навчання дитини, відвідування ним всіх онлайн уроків та допомагає йому в навчанні, приймає участь у загальношкільних та класних батьківських зборах. Мати дитини не бере участі у навчанні та вихованні сина, не цікавиться успішністю в школі та інтересами дитини (а.с. 15-16). Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що певний період після смерті батька він проживав з матір`ю в м. Хотин. Однак за місцем проживання не було комфортних умов для навчання, мати зловживала спиртними напоями. На протязі останніх трьох років він проживає з бабусею та дідусем в с. Клішківці, де умови проживання задовільні. Мати його життям не цікавиться, телефонувала декілька тижнів тому, при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тому він заблокував її номер. Згідно постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.06.2019 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за порушення вимог п.3 ст.150 Сімейного кодексу України, у зв`язку з неналежним вихованням свого малолітнього сина [PERSON] , 2009 р.н., що призвело до пропусків протягом 2018-2019 навчального року 30 днів без поважних причин (а.с.31-32). Постанова набрала законної сили 18.06.2019 року. З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 03.08.2023 року, встановлено, що у жовтні 2021 року [PERSON] зверталася до органу опіки та піклування з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради від 21.10.2021 №132/11-2021 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 р.н. Проте, справа до суду не дійшла, так як мати попросила заявницю [PERSON] надати їй час для виправлення, пообіцявши в подальшому належно виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до сина [PERSON] . Після смерті батька, дитина проживала до грудня 2020 року з матір`ю в м.Хотин. В грудні 2021 року неповнолітній [PERSON] повернувся в с.Клішківці до бабусі та дідуся, відмовившись від спільного проживання з матір`ю. Мати [PERSON] залишилася проживати з молодшим сином [PERSON] , [INFO] та співмешканцем в м.Хотин. Основною причиною відмови дитини від проживання з матір`ю є некомфортні умови у сім`ї матері, немає визначеного місця для підготовки уроків, мати часто перебуває в нетверезому стані. Будь-яких позитивних змін щодо виконання [PERSON] батьківських обов`язків не спостерігається. Мати майже не спілкується з дитиною, не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , веде нездоровий спосіб життя, має залежність від алкоголю. Більшу частину пенсії, яка призначена дитині, у зв`язку з втратою годувальника [PERSON] використовує на свої потреби. При спілкування з неповнолітнім [PERSON] дитина повідомила, що не бажає надалі підтримувати зв`язки з матір`ю. У зв`язку з цим, орган опіки та піклування вважає, що доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з причин ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини (а.с.19-20). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У статті 150 СК України перелічені обов`язки батьків щодо виховання дитини, зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд також приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі Хант проти України (рішення від 7 грудня 2006 року) суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78)". Оскільки відповідач [PERSON] маючи реальну можливість проявляти батьківське піклування щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] , не турбується про нього, не приймає участі у організації його життя, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема: з грудня 2020 року відповідач з дитиною не проживає та без поважних причин не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, утримання, не забезпечує здобуття дитиною освіти, не готує її до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створила належних умов для розвитку його здібностей, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, порушує його права та інтереси, тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. згідно квитанції 05.09.2023 року (а.с.4).

Outcome: approved