Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт смерті особи, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Зеленотропинськ, Голопристанського району Херсонської області, громадянин України, помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в селі Зеленотропинське, Скадовського (до зміни адміністративно-територіального устрою- Голопристанського) району Херсонської області. Свої вимоги мотивує наступним. Вказує, що [PERSON] є її батьком. Після окупації Скадовського району Херсонської області російською федерацією, в тому числі і села Зеленотропинське, в якому вона проживала, вона переїхала проживати у село Кунин, Львівського району Львівської області. Її батько, [PERSON] , відмовився виїжджати з села на тимчасово окупованій території України, оскільки хворів. 17 квітня 2023 року вона в телефонному режимі дізналася, що батько, [PERSON] , помер [INFO] , в подальшому у месенджері отримала фотографію лікарського свідоцтва про його смерть № 41 від 19.04.2023 року, яке видане окупаційною владою. Також нею отримано фотографії з місця захорення батька, [PERSON] . Документів, які б надавали можливість зареєструвати смерть батька, вона не має можливості отримати через тимчасову окупацію території України, де проживав та помер [PERSON] . Зазначає, що встановлення факту не пов`язане із вирішенням подальшого спору, встановлення факту смерті потрібне їй для подальшої реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть батька, можливого спадкування. Зважаючи на наведене просить заяву задовольнити. Відповідно до норми ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2023 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено невідкладно справу до розгляду в порядку окремого провадження на 22.11.2023 року о 13:00 год. з врахуванням необхідності повідомлення заінтересованої особи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи, Жовківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення заяви з врахуванням викладеного у заяві про встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України, а також беручи до уваги долучені докази до даної заяви. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі заявника та представника заінтересованої особи, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, подані ними клопотання про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. З матеріалів справи не вбачається, а під час розгляду справи судом не знайдено доказів того, що встановлення факту смерті особи в певний час пов`язане із подальшим вирішенням спору. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16). Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що між заявником відсутній спір із заінтересованою особою, відсутні відомості про спори з іншими особами, те, що встановлення факту смерті особи жодним чином не має можливість вплинути на виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справу в порядку окремого провадження. Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту смерті особи заявник обгрунтовує необхідністю державної реєстрації смерті батька, отримання свідоцтва про смерть, спадкування. Суд бере до уваги, що встановити іншим способом факт смерті особи в певний час як рішенням суду неможливо. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у селі Зеленотропиське, Голопристанського району Херсонської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , який виданий 05.04.2018 року органом 4628. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 13.02.2018 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] заявник [PERSON] змінила внаслідок реєстрації шлюбу 02.02.2018 року із [PERSON] у виконавчому комітеті Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 01. Викладеним у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане Нововолодимирською сільською радою Голопристанського району Херсонської області 15.08.1989 року, стверджується, що її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Тобто суд констатує, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , є членом його сім`ї, а тому є належним заявником, враховуючи норму ч. 2 ст. 317 ЦПК України. Факт реєстрації шлюбу 18.07.1986 року між [PERSON] та [PERSON] , тобто батьками заявника, у Нововолодимирівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Нововолодимирською сільською радою Голопристанського району Херсонської області 18.07.1986 року. [PERSON] народився [INFO] у селі Зеленотропинськ, Голопристанського району Херсонської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де і проживав, що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області 20.03.1996 року. Суд враховує, що з 24 лютого 2022 року вся територія Скадовського району Херсонської області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004. Як вбачається із заяви, після окупації Скадовського району Херсонської області російською федерацією, в тому числі і села Зеленотропинське, в якому проживала заявник, вона переїхала проживати у село Кунин, Львівського району Львівської області. Батько заявника [PERSON] , [PERSON] , відмовився виїжджати з села на тимчасово окупованій території України, оскільки хворів. 17 квітня 2023 року заявник в телефонному режимі дізналася, що її батько, [PERSON] , помер [INFO] , в подальшому у месенджері отримала фотографію лікарського свідоцтва про смерть № 41 від 19.04.2023 року, яке видане окупаційною владою, з якого вбачається, що він [PERSON] помер [INFO] . Суд бере до уваги фотографії з місця захоронення [PERSON] , з яких вбачається, що він помер [INFO] . Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 No 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Однак суд враховує, що дані документи відсутні, а тому і виникає необхідність встановити юридичний факт смерті особи, [PERSON] , для подальшої реєстрації його смерті на підставі рішення суду. Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день. Юридичний факт смерті особи, [PERSON] , [INFO] , [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в селі Зеленотропинське, Скадовського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Голопристанського) району Херсонської області, підтверджується зафіксованим у лікарському свідоцтві про смерть № 41 від 19.04.2023 року, яке видане окупаційною владою, яке для суду та держави України не створює будь-яких юридичних наслідків, однак суд враховує лише таке в частині констатації факту смерті, фотографіями, на якій зображена могила з хрестом, з надписом на табличці на хресті українською мовою « [PERSON] », із зазначенням дати народження - [INFO] , та дати смерті- [INFO] . Суд бере до уваги те, що смерть [PERSON] настала на тимчасово окупованій території України, де неможливо, на даний час, отримати лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті у встановленому законом порядку, тому і зареєструвати факт смерті в органах РАЦС та отримати свідоцтво про смерть батька заявник на даний час з об`єктивних причин позбавлена можливості. Згідно з ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Нормою ст. 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом статей 13, 89, 294 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правова позиція суду та рішення суду мають грунтуватися на тому, що згідно норм Конституції України та наведених положень законів забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян, в тому числі права на проведення державної реєстрації актів цивільного стану як офіційного визнання і підтвердження державою фактів, з якими пов`язується подальше виникнення в громадян та реалізація ними певних цивільних прав і обов`язків. Підставою для встановлення факту смерті особи є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть такої особи в певний час, за певних обставин та на певній території. Стосовно даної цивільної справи, то правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є право заявника як громадянки України та дочки [PERSON] , на державну реєстрацію смерті свого батька, що, в свою чергу, є підставою для реалізації нею інших своїх прав, пов`язаних зі смертю батька. Відсутність документів у заявника, які вимагаються для реєстрації смерті особи, само по собі не може бути безумовною підставою для відмови судом у задоволенні заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки визначений законом, зокрема п.1 Главою 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, перелік документів, на підставі яких територіальним органом ДРАЦС України підтверджується факт смерті особи та здійснюється подальша його державна реєстрація, є вичерпним джерелом доказів лише для такого територіального органу ДРАЦС України, а не для суду, оскільки суд при розгляді і вирішенні цивільних справ використовує ширше коло джерел та засобів доказування, що вбачається зі змісту статей 76, 82, 89 ЦПК України. Встановлення факту смерті [PERSON] не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Враховуючи наведені вище обставини та додані докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті особи, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Зеленотропинськ, Голопристанського району Херсонської області, громадянин України, помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в селі Зеленотропинське, Скадовського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Голопристанського) району Херсонської області, Україна. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявника. У відповідності до статей 317, 430 ЦПК України дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Outcome: approved