Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» (далі - ТОВ «ФК «Аваліст») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 29.10.2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2034433495, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 33241, 63 грн. строком до 29.08.2021 зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом - 3% від суми кредиту (пункт 1.1. кредитного договору) та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних (пункт 1.2. кредитного договору). Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів згідно графіку платежів (пункт 1.4. кредитного договору). 17.12.2021 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» уклали договір факторингу №17/12/21, умовами якого встановлено, що первісний кредитор передає, новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (пункт 1.1. Договору факторингу). За договором факторингу новий кредитор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (пункт 1.3. договору факторингу). Згідно реєстру боржників, відповідач станом на 17.12.2021 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 33245,38 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту становить 33241,63 грн., заборгованість за відсотками по кредиту\~\~- 3,75 грн. Таким чином, позивач отримав право вимоги по кредитному договору від 29.10.2020 року №2034433495 в розмірі 33245,38 грн. У зв`язку з викладеними просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 22.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою технічного засобу. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 21.11.2023 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 29.10.2020 року між АТ «ОТП Банк» та\~ [PERSON] було укладено кредитний договір № 2034433495, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» (кредитодавець) передав відповідачу (позичальнику) грошові кошти в розмірі 33241 грн. 63 коп. строком до 29.08.2021 року зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом 3% від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних. 17.12.2021 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» уклали договір факторингу №17/12/21, умовами якого встановлено, що первісний кредитор передає, новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (пункт 1.1. договору факторингу). За договором факторингу\~\~від 17.12.2021 року №17/12/21 новий кредитор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (пункт 1.3. договору факторингу). Відомості про боржників і розмір грошового зобов`язання кожного з них зазначається в реєстрі боржників. 17.12.2021 року був складений і підписаний акт приймання передачі, згідно з яким АТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «ФК «Аваліст» прийняла\~\~згідно з вимогами п.8.3. договору факторингу від 17.12.2021 року №17/12/21 реєстр боржників №1. Згідно витягу з реєстру боржників (№1371) заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 29.10.2020 року №2034433495 станом на 17.12.2021 року становить33245,38 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту становить 33241, 63 грн., заборгованість за відсотками по кредиту\~\~- 3,75 грн. Згідно з положеннями\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд відзначає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Аваліст» обґрунтовані тим, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 29.10.2020 року №2034433495 станом, право вимоги за яким набув позивач, станом на 17.12.2021 становить 33245,38 грн., про що зазначено у реєстру боржників №1 до договору факторингу. Судом встановлено, що дійсно 29.10.2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2034433495, за яким банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі. Проте суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості. Суд зауважує, що додатки до договорів про відступлення прав вимоги без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була у межах строку кредитування. Суд не приймає як доказ наявності заборгованості та її розмір\~\~витяг з реєстру боржників, вважає цей документ недопустимим доказом, оскільки він не є первинним бухгалтерським документом. Суд зауважує, що тільки банківські виписки з рахунку позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором можуть бути виписки за картковими рахунками, проте вони суду надані не були. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором від 29.10.2020 №2034433495, укладеним з АТ "ОТП Банк". При цьому у суду відсутній обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed