Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні належними йому на праві приватної власності земельними ділянками що знаходяться за адресою [ADDRESS] , шляхом зобов?язання відповідача відновити межі суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом перенесення (демонтажу) паркану між суміжними земельними ділянками та знесення (демонтаж) сараю, який знаходиться на межі вказаних земельних ділянок. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що на підставі договорів купівлі-продажу від 07.07.2020 він є власником 111/308 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 5310137000:19:001:0348, розташована за адресою [ADDRESS] цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), 111/308 часток земельної ділянки загальною площею 0, 0540 га кадастровий номер 5310137000:19:001:0349, розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, 27/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Технічна документація на вказані земельні ділянки та нотаріально посвідчений договір про спільну часткову власність на земельні ділянки (про порядок володіння, користування та розпорядження) від 04.12.2006 року, визначає порядок користування земельними ділянками між колишніми співвласниками, чітку конфігурацію земельних ділянок по [ADDRESS] та з якої убачається, що йому у власність перейшли земельні ділянки позначені на плані з визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, зафарбовані в синій, червоний та білий колір. В процесі виготовлення технічної документації для будівництва житлового будинку за вказаною адресою та отримання дозвільних документів на будівництво житлового будинку було проведено топографо-геодезичну зйомку земельних ділянок, з результатів якої убачається, що співвласник суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] , [PERSON] захватила частину належної йому земельної ділянки, розміром 35 кв.м., встановивши на межі їхніх земельних ділянок паркан, а також збудувала на межі господарчу споруду (сарай), що перешкоджає йому виготовити технічну документацію для будівництва нового житлового будинку та розпочати його будівництво з дотриманням ДБН. Зазначені обставини порушують його право власності на земельні ділянки та право на будівництво нового житлового будинку. Добровільно усунути перешкоди у користуванні його власністю відповідач відмовляється. Ухвалою суду від 12.09.2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.02.2023 року у справі призначена судова земельно-технічна експертиза, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта на вирішення експертизи поставлені наступні питання: - чи є порушення меж ( або накладання ) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на земельні ділянки, які знаходяться за адресою : [ADDRESS] та [ADDRESS] ? - якщо порушення меж ( або накладання ) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на земельні ділянки, які знаходяться за адресою : [ADDRESS] та [ADDRESS] наявні, чи є можливість усунення порушень та яким чином ? - чи знаходяться на земельній ділянці, що належить [PERSON] , яка розташована за адресою : [ADDRESS] , споруди ( дровник ), збудовані власником земельної ділянки, що розташована за адресою : [ADDRESS] . 27.02.2023 року відповідач [PERSON] направила до суду відзив на позовну заяву. 07.08.2023 року судовим експертом було складено висновок судової земельно-технічної експертизи №10 від 03.08.2023року, згідно з яким надано відповіді на поставлені судом питання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19.09.2023 провадження у справі відновлено та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.10.2023 року у справі підготовче провадження закрито, та призначено розгляд по суті. Під час розгляду справи у відповідача були витребувані правоустановчі документи на належне їй нерухоме майно, з яких убачається, що правильне написання її прізвища на українській мові [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, від представника надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу від 07.07.2020 позивач є власником 111/308 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 5310137000:19:001:0348, розташована за адресою [ADDRESS] цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), 111/308 часток земельної ділянки загальною площею 0,0540 га кадастровий номер 5310137000:19:001:0349, розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, 27/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 16 лютого 2023 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення з метою формування земельних ділянок) за адресою [ADDRESS] , площами 896 кв.м кадастровий номер 5310137000:19:001:0497 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить [PERSON] та 644 кв.м кадастровий номер 5310137000:19:001:0496 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд яка належить [PERSON] , змінивши цільове призначення земельної ділянки площею 540 кв.м (кадастровий номер 5310137000:19:001:0349) із земель для ведення особистого селянського господарства в землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Нотаріально посвідченим договором від 06 березня 2023 року про визначення часток, що укладений між [PERSON] і [PERSON] розподілене нерухоме майно, яке є об?єктом спільної часткової власності: земельні ділянки, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . За цим договором в особисту власність [PERSON] перейшов утворений в результаті поділу об?єкту нерухомого майна: земельна ділянка площею 0,0644 га (644 кв.м) кадастровий номер 5310137000:19:001:0496 цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності [PERSON] на земельну ділянку 0,0644 га (644 кв.м) кадастровий номер 5310137000:19:001:0496 цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2702670453101. Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 174135. Відповідно до висновку експерта № 10 від 03.08.2023 встановлені порушення меж земельної ділянки відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на земельні ділянки, які знаходяться за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до ч. 7 ст. 79-1 ЗК України можливо усунути наявні порушення шляхом відновлення в натурі межі сформованих земельних ділянок за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування . Також висновком експертизи встановлено, що на момент проведення експертизи на земельній ділянці, що належить [PERSON] , яка розташована на адресою: [ADDRESS] до сараю літ. «Б» прибудована тимчасова пристінна конструкція, яка складається з трьох бокових листів метало профілю та зверху накрита металевим настилом для захисту від намокання. Дані про тимчасову споруду (дровник) в технічній та правоустановчій документації відсутні. До висновку експерта доданий план земельних ділянок. Окрім того матеріали справи містять копію кадастрового плану земельної ділянки по [ADDRESS] виконаний Полтавською філією «УкрНДІНТВ» в 2007 (а.с. 68), копію [PERSON] прив`язки кутів повороту зовнішніх меж земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 69), копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ [ADDRESS] (а.с. 67), копію топографо-геодезичної зйомки виконана ФОП [PERSON] (а.с 14), які підтверджують, що межова лінія між суміжними земельними ділянками за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] зміщена в бік збільшення земельної ділянки відповідача, а із висновку експерта убачається, що фактичний розмір земельної ділянки по [ADDRESS] порівняно з розміром цієї земельної ділянки, який вказаний в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 174135 збільшений на площею трикутника земельної ділянки на 34 кв.м. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно з положеннями статті 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Згідно з пунктом г) частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до частини першої, другої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). У статті 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до частини другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з статтею 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений частиною другою статті 16 ЦК України, але не є вичерпним. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18). Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Подібна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року в справі № 309/828/17 (провадження №61-4648св20). Інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок. Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України. Позов може бути пред`явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов`язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. Як встановлено судом і підтверджено висновком експерта відповідач порушила межі суміжної земельної ділянки в бік збільшення належної їй на праві приватної земельної ділянки по [ADDRESS] на 34 кв.м. Висновком експертизи також встановлена можливість усунення наявних порушень шляхом відновлення в натурі межі сформованих земельних ділянок за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Для відновлення в натурі сформованих меж необхідно перенести ( демонтувати) збудований паркан на межі земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] та знести тимчасову споруду ( дровник), що є пристінною до сараю літ. «Б», яка не є об`єктом нерухомого майна та дані про її наявність відсутні в технічній та правоустановчій документації. Сарай літ. «Б» належить на праві власності відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.1984 року, яким визнано за [PERSON] право власності на частини житлового будинку по [ADDRESS] , що складається із житлового будинку літ. А-1 загальною житловою площею 41.40 кв.м, вбиральні літ. «В», сараю літ. «Б», № 1-2 огорожі, дворового крану №3 (а.с. 65). При вирішенні спору суд звертає увагу на те, що відповідачем не спростований висновок експерта в частині наявності порушень меж суміжних земельних ділянок, не спростовані наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують конфігурацію спірних суміжних земельних ділянок, не надані докази у підтвердження правомірності права власності на пристінну добудови до сараю літ. «Б», а також визнання відповідачем позову. Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме що відмові у задоволенні позовних вимог про знесення сараю літ. «Б» та задоволенню позовних вимог про перенесення (демонтажу) паркану між суміжними земельними ділянками та знесення (демонтажу) тимчасової споруди ( дровник) яка добудована до сараю літ. «Б».

Outcome: partial