Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Марганецької міської ради, виконавчий комітет Першотравневськоїсільсько ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання з відповідачкою, дитина залишилась проживати з ним та перебуває на його утриманні. При цьому, відповідачка як мати дитини участі в її вихованні та утриманні не приймає та взагалі самоусунулась від виконання своїх обов?язків, не спілкується з дитиною та її життям не цікавиться. Крім цього, донька, розуміючи негативне та байдуже відповідачки до неї, спілкуватися з матір?ю не бажає. Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, він змушений звернутися до суду та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить вимоги задовольнити (а.с.43). Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, конверт, який був направлений за адресою її місця проживання та перебування, повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.40). Представник Служби у справах дітей Марганецької міської ради та представник виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не прибули, від них також до суду надійшла заява, в якій вони просять суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.27, 42). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки, актів та характеристик, дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні (а.с.8-11). Мати дитини [PERSON] живе від дитини окремо, участі ані у вихованні, ані в утриманні дитини не приймає. Той факт, що відповідачка мешкає окремо від дитини, у суду сумніву не викликає, оскільки в матеріалах справи містяться відомості, які були витребуванні судом з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, згідно яких [PERSON] з 21 лютого 2022 року і по теперішній час знаходиться за межами країни (а.с.34). Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2023 року виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області було складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.32). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виховання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про її фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вона має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved