Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними\~ було укладено 10 січня 2015 року.\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , 2015 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та\~ суперечки на побутовому ґрунті, відсутнє взаєморозуміння, виявляється несумісність характерів. У квітні 2023 року сторони припинили шлюбні відносини і на даний час спільно не проживають.\~ Позивач вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно зберегти її неможливо, тому просить їх шлюб розірвати, на примирення не погоджується.\~ Ухвалою від 25 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14 листопада, про що учасники справи повідомлені належним чином. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідно до ч.3 ст 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи без її участі. Тому розгляд справи проведений без участі позивача на підставі заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином матеріали справи містять поштову розписку про вручення відповідачу судового виклику, відзиву на позові відповідач не подав, будь-які заяви чи клопотання від нього до суду\~ не надходили, тому розгляд справи проведений без участі належно повідомленого відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази,\~ приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 10 січня 2015 року\~\~ згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17).\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10).\~\~ З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.\~\~\~ Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Правові підстави розірвання шлюбу викладені у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно\~ до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням обставин справи, враховуючи те,\~ що сторони спільно не проживають,\~ позиції позивача щодо неможливості подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку,\~ що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами, оскільки законодавством України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці\~ шлюбне прізвище. Крім того, позивач [PERSON] у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Розглядаючи дану вимогу, суд виходить з наступного. Стаття 133 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються, зокрема, з судового збору. У відповідності до ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог і у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в\~ сумі 1073 грн 60 коп згідно квитанції від 06.10.2023 року (а.с.1), а оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому у відповідності до положень ст 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають до відшкодування відповідачем у повному розмірі. \~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ викладеного,

Outcome: approved