Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

14.09.2023 року виконавчий комітет Чернігівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить виселити [PERSON] з кімнати в гуртожитку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб з 15 серпня 2022 року. Станом на 05.09.2022 відповідач був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Будинок за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , відноситься до зруйнованих об`єктів. [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Чернігівської міської ради для виділення йому окремого житла для проживання з фонду призначеного для проживання внутрішньо переміщених осіб. Згідно з рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 388 від 15 вересня 2022 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 495 «Деякі заходи формування фондів житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб» було прийнято виділити житлове приміщення з фонду житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, сім`ям, які перебувають на обліку громадян, що потребують житла для тимчасового проживання, а саме - [PERSON] , одному, кімнату № 320-А, житловою площею 12,1 кв. м, по [ADDRESS] , терміном на один рік. Вказує, що [PERSON] порушував правила користування житловим приміщенням з самого початку свого заселення в житло з фонду для тимчасового проживання, про що письмово попереджався, проте протиправну поведінку не припинив. Питання щодо виселення відповідача було винесено на засідання комісії з обліку та надання житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 485 від 03 серпня 2023 року було скасовано підпідпункт 2.7 пункту 2 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 вересня 2022 року №388 щодо виділення [PERSON] , одному, кімнати [ADDRESS] , терміном на один рік, що має статус тимчасового житла. Розірвано договір з [PERSON] найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання. 07.08.2023 [PERSON] було письмово проінформовано щодо прийнято рішення виконавчим комітетом та необхідність виселення із займаного приміщення, проте відповідач добровільно займане ним приміщення не залишає. Ухвалою суду від 23.10.2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.31). Учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки. У судовому засіданні09.11.2023 року відповідач пояснив, що умови має поганий слух, голосно музику не слухає. З приводу того, що він палить та ходить у туалет у кімнаті пояснив, що йому важко рухатись і він не взмозі постійно виходити у відведені для цього місця. Також вказав, що на постійній основі спиртні напої не розпиває, одного разу випивав із сусідом «за знайомство». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради № 7426-5002013426 від 15.08.2022 року [PERSON] був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб з 15 серпня 2022 року (а.с. 14). Станом на 05.09.2022 [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що вбачається з довідки Управління адміністративних послуг №10490 від 05.09.2022 (а.с. 13). Згідно з актом №2541 візуального огляду пошкодженого об`єкту від 18.08.2022 року будинок за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , відноситься до зруйнованих об`єктів (а.с. 15). Відповідно до заяви про взяття на облік осіб внутрішньо переміщених, які потребують надання житлового приміщення для тимчасового проживання з фонду житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, від 06.09.2022 [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Чернігівської міської ради для виділення йому окремого житла для проживання з фонду призначеного для проживання внутрішньо переміщених осіб (а.с. 16). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 164 від 02 червня 2022 року «Про включення житлових приміщень до фонду житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб» кімнату [ADDRESS] - гуртожитку Національного університету «Чернігівська політехніка», було включено до фонду житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб (а.с. 11). Згідно п. 2.7 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 388 від 15 вересня 2022 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 495 «Деякі заходи формування фондів житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб» вирішено виділити житлове приміщення з фонду житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, сім`ям, які перебувають на обліку громадян, що потребують житла для тимчасового проживання, а саме - [PERSON] , одному, кімнату № 320-А, житловою площею 12,1 кв. м, по [ADDRESS] , терміном на один рік (а.с. 20). 27.09.2022 відділом квартирного обліку та приватизації житлового фонду здійснено письмове попередження [PERSON] у зв`язку з порушенням правил користування житловим приміщенням з фонду житла для тимчасового проживання (а.с. 21). 18 липня 2023 року комісійно здійснено виїзд до гуртожитку по [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] розпиває спиртні напої, голосно слухає музику, нецензурно лається, ходить в туалет в кімнаті, після чого виливає відходи у вікно (а.с. 22). Окрім того, до Чернігівської міської ради звернулась завідуюча гуртожитком [ADDRESS] , [PERSON] із колективним зверненням мешканців гуртожитку щодо виселення [PERSON] за систематичні порушення правил користування житловим приміщенням (а.с. 23-24). Під час розгляду питання на комісії з обліку та надання житла, призначеного для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб було запропоновано скасувати підпункт 2.7 пункту 2 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 вересня 2022 року № 388 щодо виділення [PERSON] , одному, кімнати [ADDRESS] , терміном на один рік, що має статус тимчасового житла. Розірвати договір з [PERSON] , договір найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання, у зв`язку з антигромадським способом життя - про що звернулись мешканці гуртожитку з відповідною заявою (а.с. 26-27). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 485 від 03 серпня 2023 року скасовано підпункт 2.7 пункту 2 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 вересня 2022 року №388 щодо виділення [PERSON] , одному, кімнати [ADDRESS] , терміном на один рік, що має статус тимчасового житла. Розірвати договір з [PERSON] , договір найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання (а.с. 28). 07.08.2023 [PERSON] було письмово проінформовано щодо прийнято рішення виконавчим комітетом та необхідність виселення із займаного приміщення (а.с. 29). Відповідно до положень статті 1 Закону України № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до частини 9 статті 11 Закону України № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень надають у тимчасове безоплатне користування внутрішньо переміщеним особам з комунальної власності житлові приміщення, придатні для проживання (за умови оплати особою відповідно до законодавства вартості комунальних послуг). Відповідно до пункту 31 Порядку формування фондів житла, призначеного для тимчасового проживання, обліку та надання такого житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 р. № 495 (далі - Порядок), внутрішньо переміщена особа та члени її сім`ї зобов`язані дотримуватися умов договору користування, а також правил користування житловими приміщеннями, утримання житлового будинку та прибудинкової території. Пунктом 32 Порядку передбачено, що внутрішньо переміщена особа зобов`язана своєчасно вносити плату за житлово-комунальні та інші послуги. Перелік житлово-комунальних та інших послуг, умови їх оплати визначаються договором, укладеним між внутрішньо переміщеною особою та уповноваженим органом або уповноваженою ним особою. Обов`язок внесення плати за житлово-комунальні та інші послуги виникає з дня підписання внутрішньо переміщеною особою та уповноваженим органом або уповноваженою ним особою договору користування. Встановлені законодавством пільги та субсидії надаються користувачам житлових приміщень на загальних підставах. Відповідно до пункту 38 Порядку порушення внутрішньо переміщеною особою умов договору користування тягне за собою: письмове попередження про порушення умов договору користування; розгляд питання про дострокове припинення надання житлового приміщення з фонду; подання позову до суду про виселення без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до пункту 37 Порядку підставами для прийняття рішення про дострокове припинення надання житлового приміщення з фонду є: отримання в користування внутрішньо переміщеною особою або придбання нею іншого житла (житлового приміщення); скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; подання завідомо недостовірних відомостей, що стали підставою для надання внутрішньо переміщеній особі житлового приміщення з фонду; систематичне порушення внутрішньо переміщеною особою та/або членами її сім`ї правил користування житловим приміщенням з фонду; приведення внутрішньо переміщеною особою та/або членами її сім`ї житлового приміщення з фонду в непридатний для використання стан; порушення умов договору користування після застосування до внутрішньо переміщеної особи заходу впливу, передбаченого пунктом 38 цього Порядку; непроживання внутрішньо переміщеною особою в житловому приміщенні безперервно більше половини строку, на який укладено договір користування; зміна обставин непереборної сили, які унеможливлюють повернення громадянином до місця свого постійного проживання; інші підстави, встановлені законом. Положеннями пункту 40 Порядку передбачено, що внутрішньо переміщена особа, яка за договором користування не виконує обов`язки, передбачені законодавством і договором користування, несе відповідальність, передбачену законом. Відповідно до статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином позбавлена житла, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч.1, 3 ст.116 ЖК, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачем не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача, , суд доходить висновку про доведеність позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, понесені позивачем документально підтверджені (а.с. 10) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved