Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

02.11.2023 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу . В обґрунтування позову зазначила, що з 2013 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , померлим [INFO] , вела з ним спільне господарство, спільний побут та бюджет, по день його смерті [INFO] . За час спільного проживання в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Факт того що вони з [PERSON] , померлим [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується наступними доказами: -актом № 386 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, в якому зазначено, що з липня 2013 року по жовтень 2019 року в квартирі, розташованій по [ADDRESS] фактично проживали [PERSON] та [PERSON] ; -актом № 387 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, в якому зазначено, що з жовтня 2019 року по [INFO] в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] фактично проживали [PERSON] [PERSON] ; -копіями авіаквитків SkeUp Airlines № 20/0000007446453 та № 20/0000007446454, які є підтвердженням їхнього з [PERSON] спільного відпочинку в Єгипті в м. Шарм ель Шейх; - спільними сімейними фото, зробленими в різний період їхнього спільного життя та фактом народження їхньої спільної доньки [PERSON] . [INFO] [PERSON] загинув в с. Мала Токмачка, Пологівський район, Запорізька область, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної російсько-української війни. Крім неї та їхньої спільної доньки [PERSON] після смерті [PERSON] родичем першого ступеня споріднення є його мати - [PERSON] , яка є заінтересована особа по даній справі. Інших родичів першого ступеня споріднення після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не має. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] залишилася не отримана заробітна плата, яку можна успадкувати та отримати в нотаріальному порядку, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини та в подальшому отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , вона отримала відмову від нотаріуса у прийнятті заяви, оскільки шлюб між нею та [PERSON] , померлим [INFO] , зареєстрований не був. У зв`язку з вищевикладеним, заявник просила встановити факт її спільного проживання однією родиною з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Ухвалою суду від 07.11.2023 відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Проведення судового засідання призначено на 28.11.2023р. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Куценко Н.В. у судовому засіданні підтримали доводи своєї заяви, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просили задовольнити заяву у повному обсязі. Зацікавлена особа - [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги визнала, підтвердила факт того, що її син - [PERSON] з 2013р. дійсно проживав однією сім`єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу, проти задоволення заяви не заперечувала. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є військовозобов`язаним, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] від 17.05.2022р. (а.с. 18-20). [INFO] [PERSON] загинув в с. Мала Токмачка, Пологівський район, Запорізька область, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної російсько-української війни, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2023 року та копією лікарського свідоцтва про смерть ( а.с.6). З 2013 року [PERSON] , померлий [INFO] , проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство, спільний побут та бюджет, по день його смерті [INFO] . За час спільного проживання в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 2019 року (а.с. 12). Згідно акту № 386 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально - побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, « з липня 2013 року по жовтень 2019 року в квартирі, розташованій по [ADDRESS] фактично проживали [PERSON] та [PERSON] » (а.с.14). Згідно акту № 387 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально- побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, « з жовтня 2019 року по [INFO] в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] фактично проживали [PERSON] [PERSON] » ( а.с.15). З копій авіаквитків SkeUp Airlines № 20/0000007446453 та № 20/0000007446454, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] спільно відпочивали в Єгипті в м. Шарм ель Шейх ( а.с.16,17). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , залишилась не отримана заробітна плата, яку можна успадкувати та отримати в нотаріальному порядку, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини та в подальшому отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] отримала відмову від нотаріуса у прийнятті заяви, оскільки шлюб між нею та [PERSON] , померлим [INFO] , зареєстрований не був ( а.с.38). Свідки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є сусідами [PERSON] та родичами [PERSON] , підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в цивільному шлюбі з 2013р. по день смерті [PERSON] - [INFO] . Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Надані заявницею докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з [PERSON] , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи з викладеного та оцінюючи надані заявницею докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог у цій частині. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Вище суд прийшов до висновку про тривале проживання заявниці [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу до його смерті та ведення ними спільного господарства. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правилами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. До таких висновків дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 08.06.2016 року № 6-2253цс15. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у своїй заяві заявник не ставить вимоги про стягнення судового збору з зацікавленої особи. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з зацікавленої особи на користь заявника витрат по сплаті судового збору сплачених заявником при зверненні до суду з вищевказаною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved