Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку. Заява обґрунтована тим, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2021 року.\~Від даного шлюбу\~ мають неповнолітню\~дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Усі обов`язки щодо утримання дитини позивач несе самостійно. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач на даний час проходить службу в ЗСУ, отримує дохід у вигляді заробітної плати, яку повністю витрачає на свої потреби, платоспроможний. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох річного віку, тому ніде не працює, доходів немає. З урахуванням наведеного, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; а також на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, починаючи з 20.09.2023 року. Клопотання, процесуальні дії у справі. 28.09.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника, адвоката Оніщук М.А. до суду надійшла заява ,у якій вона просить розглядати справу без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, та просить з наведених у заяві підстав позов задовольнити в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився.\~Судова повістка\~надіслана відповідачу\~за зареєстрованим\~місцем проживання,\~що вказана\~у довідці\~отриманої від\~УДМС України\~в Рівненській\~області. Як вбачається із довідки про причини повернення судової повістки від 05.10.2023 року, надісланої [PERSON] , ВПЗ одержувача закрита, недоступно. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, оголошення про виклик відповідача в судове засідання розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі вказаних положень ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2021 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2021 року (актовий запис №1818). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22 вересня 2022 року (видане повторно), [PERSON] народився [INFO] . Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Із довідки про реєстрацію місця проживання №4708 від 12.11.2021 року, виданої ЦНАП Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію\~ратифіковано\~Законом\~№475/97-ВР\~від\~17.07.1997\~року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дитини та її потреби, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо вимоги про стягнення утримання для дружини, то суд вважає за необхідне вказану вимогу задовольнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача утримання для дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку(доходу), щомісячно, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial