Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

17.03.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина син [PERSON] . Після припинення подружніх відносин, [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом з нею. 12.01.2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільного сина в розмірі 1/4 частки усіх його видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2021 року. Вказаний судовий наказ наразі перебуває на примусовому виконанні у Першому ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів). Разом з тим, [PERSON] свого обов`язку по сплаті аліментів не виконує, а тому в нього за період з 13.01.2022 року по лютий 2023 року виникла заборгованість, яка існує по даний час. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів, із розрахунку одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, що становить 35198,06 грн. 25.10.2023 року представником позивача було подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, на обґрунтування якої зазначено, що відповідно до уточненого розрахунку заборгованості, розрахованого згідно роз`яснень, що наведені у позиції Верховного суду викладеній у справі № 711/679/21 від 19.01.2022 року, із врахуванням сум, що сплачені [PERSON] в рахунок погашення аліментів 15.09.2022 року в сумі 5000 грн., 27.10.2022 року в сумі 5000 грн. а також платежів, які були сплачені 24.03.2023 року в сумі 29000 грн., сума пені становить 74635,52 грн. Враховуючи наведене, а також те, що заявлено позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за певну кількість місяців та розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується, тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 41542,43 грн. (а.с. 67). 16.11.2023 року представником відповідача було подано до суду заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог (по своїй суті відзив на позовну заяву). В обґрунтування своїх доводів остання зазначає, що у 2022 році її довірителем здійснено часткові платежі аліментів (більші за суму аліментів, яка підлягала стягненню в цих місяцях), а тому такі кошти слід зарахувати на погашення заборгованості з аліментів, що підлягали сплаті у минулих місяцях. При цьому, стороною позивача не заперечується факт погашення заборгованості по аліментам на загальну суму 39000 грн. за період з грудня 2021 року по березень 2023 року, однак, нового розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням сплачених сум за ВП № 70831962 до заяви про збільшення позовних вимог не додано. Поряд з тим, за домовленістю між сторонами, [PERSON] здійснював оплату аліментів на картковий рахунок дитини, даний факт також не заперечується позивачкою та її представником, так як суми, враховані в погашення заборгованості аліментів в сумі 39000 грн. були здійснені саме на картковий рахунок. У зв`язку із відсутності обґрунтованого розрахунку аліментів за виконавчим провадженням № 70831962, є сумніви в достовірності розрахунку пені, доданої до заяви про збільшення аліментів. Також, сторона позивача зазначає, що з лютого 2023 року залишок боргу залишився в розмірі 2542,43 грн., хоча знову ж таки за відсутності розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню, не можливо стверджувати про обґрунтованість розрахунку пені. На підставі наведеного, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 73-75). В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги у збільшеному розмірі підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Додатково зазначила, що сторона відповідача заперечуючи щодо правильності проведення розрахунку пені за прострочення сплати аліментів жодних доказів на підтвердження своїх доводів не надає. Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, суду пояснив, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання спільного з позивачкою сина він повністю погасив. Таке погашення відбулося вже після пред`явлення до суду даного позову. Також зазначив, що аліменти ним сплачуються на карту сина. Представник відповідача суду пояснила, що контррозрахунок, яким би спростовувалися заявлені позовні вимоги, сторона відповідача надати не може через відсутність усіх документів про сплату аліментів. Оскільки відомості про надходження коштів на рахунок дитини є банківською таємницею, то сторона відповідача позбавлена можливості отримати такі відомості. У позові просила відмовити повністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] за час перебування у подружніх відносинах - [INFO] народилася спільна дитина син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). 12.01.2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано судовий наказ, яким з [PERSON] , на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2021 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13). Вищевказаний судовий наказ набрав законної сили та був пред`явлений стягувачем до примусового виконання у Перший ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів). Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.02.2023 року, виданого органом ДВС, у [PERSON] в межах виконавчого провадження № 70831962 виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина загальний розмір якої за період з грудня 2021 року по лютий 2023 року становить 41542,43 грн. (а.с. 14). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16 сформовано правову позицію щодо порядку розрахунку пені, згідно якої, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості розрахованого згідно роз`яснень, що наведені у позиції Верховного суду викладеній у справі № 711/679/21 від 19.01.2022 року, із врахуванням сум, що сплачені [PERSON] в рахунок погашення аліментів 15.09.2022 року в сумі 5000,00 грн., 27.10.2022 року в сумі 5000 грн., 24.03.2023 року в сумі 29000 грн. сума нарахованої пені становить 74635,52 грн. (а.с. 68). Із вищевказаного розрахунку слідує, що [PERSON] 15.09.2022 року та 27.10.2022 року вніс аліменти на суму 5000 грн., які зараховано на покриття заборгованості за період з грудня 2021 року та частково по квітень 2022 року. Залишок боргу за квітень 2022 року залишився в сумі 2204,93 грн. Таким чином пеню за квітень 2022 року розраховано з травня 2022 року до 26.10.2023 року в сумі 2933,75 грн. З жовтня 2023 року до наступної сплати аліментів 24.03.2023 року розрахунок пені здійснено від суми 2204,93 грн. (2933,75 грн. 728,82 грн. = 2204,93 грн. ( сума аліментів, яка підлягає стягненню за один місяць із врахуванням суми боргу що залишився не сплаченою станом на квітень 2023 pоку). 24.03.2023 року [PERSON] внесено в рахунок аліментів 29000 грн., що зараховані на покриття заборгованості в період частково з квітня 2022 року до січня 2023 року. З лютого 2023 року залишок боргу залишився в розмірі 2542,43 грн. Заперечуючи щодо правильності проведення розрахунку пені сторона відповідач, в порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надала. Представник відповідача,\~посилалася на\~неможливість подати\~контррозрахунок через відсутність усіх документів про сплату відповідачем аліментів, проте клопотання про витребування доказів, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 84 ЦПК України, суду не заявляла. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, сторона відповідача розпорядилася своїми процесуальними правами, визначеними ЦПК України, щодо предмета спору на власний розсуд. Відтак, у суду відсутні підстави ставити під сумнів проведений стороною позивача розрахунок (уточнений) пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 661/905/19 вказав, що тлумачення ст. 8 СК України та ч. 1 ст. 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Однак, відповідачем та його представником жодним чином не доведено тієї обставини, що у кожний конкретний окремий період, за який підлягав сплаті платіж по аліментах, [PERSON] вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, проте існували об`єктивні підстави, які виключали його вину у виникненні заборгованості. Суд також наголошує на тому, що відповідач особисто підтвердив ту обставину, що сплата аліментів у межах виконавчого провадження № 70831962 відбулася із порушенням строків (періодів) проведення виплат. З урахуванням права позивача на стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 41542,43 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у повному обсязі. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 180, 196 СК України,

Outcome: approved