Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини та способу їх стягнення. Позов мотивований тим, що позивачка з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 у справі № 127/15533/17 присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~800, 00 гривень. Даний розмір аліментів є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. Крім того, позивачка повідомила, що з липня 2022 року не працює та не отримує доходу. Донька потребує належного харчування, гардеробу, канцтоварів для навчання тощо. Натомість матеріальний стан відповідача значно покращився, відповідач є військовослужбовцем, стабільно отримує заробітну плату та не має на своєму утриманні інших осіб. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогами про зміну розміру аліментів на утримання дитини та способу їх стягнення, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 14.08.2023\~вищевказану заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін і\~запропоновано учасникам\~справи надати\~суду заяви\~по суті\~справи та\~докази у\~строк,\~встановлений судом.\~Також вказаним\~судовим рішенням\~було витребувано\~з Головного\~управління ДПС\~у Вінницькій\~областівідомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] за 2022 рік. Позивачкою вищевказане судове рішення було отримане особисто 16.08.2023, що підтверджується відповідною розпискою. (а.с. 31) 22.08.2023 на адресу суду надійшли витребувані ухвалою суду від 14.08.2023 докази по справі. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 14.08.2023 та копію позовної заяви із доданими до неї документами, отримано відповідачем за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, після повторного направлення особисто 17.10.2023, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 39) Крім того, дане поштове відправлення було одержане відповідачем особисто й за останнім відомим місцем його проживання, вказаним позивачем, що також підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 40) Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 14.08.2023, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16.09.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3488. (а.с. 9) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2015 у справі № 127/15739/15-ц, яке набрало законної сили 18.09.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.02.2009, розірвано. (а.с. 10) Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 у справі № 127/15533/17, яке набрало законної сили 17.04.2018, з [PERSON] присуджено стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\~800, 00 гривень щомісячно, починаючи з 20.07.2017 і до досягнення донькою повноліття. (а.с. 11-12) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.02.218 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , актовий запис № 313. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 14) У шлюбі, [INFO] , у подружжя народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 15) Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію № [NUMBER] , виданої 07.07.2023 Міським комунальним підприємством «Управляюча компанія «Київська»», позивачка разом з доньками [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17) Згідно довідки № 02-28/276, виданої 28.07.2023 Комунальним закладом «Вінницький ліцей № 29», [PERSON] навчається в даному комунальному закладі в 6-А класі. (а.с. 13) Відповідно до даних з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів позивачки вбачається, що станом на 22.06.2023 з грудня місяця 2022 року по лютий місяць 2023 року (включно) [PERSON] отримала дохід в сумі 567, 00 гривень; постійного стабільного доходу не має. (а.с. 16) Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів відповідача за період з І кварталу 2022 по IV квартал 2022 років (включно), одержаних на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2023, [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та з квітня місяця 2022 року отримує стабільний дохід. (а.с. 33) Позивачка звернулась до суду в порядку ст. 192 СК України, зазначивши обставини, які на її думку, є підставою для зміни зміну розміру аліментів на утримання дитини та способу їх стягнення встановленого судовим рішенням. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~1\~і ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники справи\~подають докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачкою разом із позовом, а також на виконання судового рішення, сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 14.08.2023 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до\~ч.\~2\~і ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~п.\~2,\~п.\~4,\~п.\~6\~ п.\~7\~ч.\~2\~ст.\~43\~ЦПК України\~учасники справи\~зобов`язані: сприяти\~своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; подавати\~усі наявні\~у них\~докази в\~порядку та\~строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; виконувати\~процесуальні дії\~у встановлені\~законом або\~судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті і докази, надані разом із ними, а також на виконання судового рішення від 14.08.2023. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи наведене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2009, який рішенням Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 07.09.2015\~у справі\~№ 127/15739/15-ц\~було розірвано.\~Позивачка із\~відповідачем мають\~спільну малолітню\~дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю позивачкою по справі і на утримання якої за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 у справі № 127/15533/17 з відповідача з 20.07.2017 щомісячно стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~800, 00 гривень. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вищевикладене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом, зокрема у постановах від 03.09.2018\~у справі\~№ 134/192/17,\~від 16.06.2021у справі № 643/11949/19. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом прийнято до уваги, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає дитина, наразі обрано спосіб стягнення аліментів з батька дитини саме у частці від доходу. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК України. Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Враховуючи право, в даному випадку позивача, вибору щодо способу стягнення аліментів, судом прийнято до уваги, що змінюючи спосіб стягнення аліментів, в даному випадку, зміниться й їх розмір. При визначенні наявності підстав для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 у справі № 127/15533/17, судом враховано, що з часу видачі судом цього рішення, змінився сімейний стан одержувача аліментів (з 16.02.2018 перебуває у шлюбі; 01.09.2018 народила другу дитину), змінився її матеріальний стан в бік погіршення (не працює, доходу не має), а також змінився матеріальний стан платника аліментів в бік поліпшення (на час стягнення аліментів відповідач не був офіційно працевлаштований і періодично отримував нестабільний дохід; з квітня місяця 2022 року має стабільний дохід). Належних і допустимих доказів, які б підтверджували зміну сімейного стану платника аліментів та/або погіршення його здоров`я з часу видачі судом рішення про стягнення аліментів, суду не надано. При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною, у нього відсутні на утриманні інші діти, непрацездатні дружина, батьки, дочка, син; відповідач має достатній дохід, як те встановлено судом. При цьому судом прийнято до уваги, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивачки та/або повинні були бути враховані судом при вирішенні даного спору. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачкою, ні відповідачем відомостей щодо: стану здоров`я дитини та її матеріального становища; наявності на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Отже, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання у наявності достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів, встановленого рішенням Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~15.03.2018\~у справі\~№ 127/15533/17 в твердій грошовій сумі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дочки аліментів у розмірі частки від\~заробітку (доходу)\~батька дитини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання батька окремо від дитини не повинно впливати на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернув увагу в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України від 15.05.2006. Таким чином, визначений даним судовим рішення розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки з часу набрання даним рішенням законної сили. Згідно із\~ст.\~179\~СК України\~аліменти є\~власністю дитини,\~а не\~того з\~батьків,\~на ім`я\~кого вони\~виплачуються.\~При цьому\~на отримувача\~аліментів покладається\~обов`язок розпоряджатися\~аліментами лише\~за цільовим\~призначенням в\~інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Суд звертає уваги сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або\~одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Враховуючи те, що позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», задоволення позову в повному обсязі, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073, 60 гривень. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Оскільки, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з часу набрання даним рішенням законної сили та враховуючи наявність на виконанні виконавчого документа, виданого за судовим рішення про стягнення аліментів в розмірі, встановленому до ухвалення цього рішення,

Outcome: approved