Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Орган опіки і піклування Вашківецької міської ради про встановлення факту самосійного виховання та утримання дитини. У позові вказував, що 02.12.2014 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано. За час спільного проживання народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також вищевказаним рішенням суду визначено, що місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , а місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Відповідно до Договору про участь у вихованні та утриманні дитини серії НСН №279837, зареєстрованого в реєстрі за №795, посвідченого Мицкан Ж.І., приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області від 25.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали договір згідно якого, домовились, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , буде проживати та перебувати на утриманні та повному матеріальному забезпеченні, батька - [PERSON] , а малолітній син [PERSON] , [INFO] , буде проживати та перебувати на утриманні та повному матеріальному забезпеченні, матері - [PERSON] . Також пунктом 2 цього договору сторони здійснюють самостійно виховання дітей: малолітніх синів, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.3 батько, [PERSON] одноособово приймає стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на даний момент проходить службу в лавах ЗСУ тому може матеріально забезпечувати сина. По місцю навчання дитина характеризується позитивно. Посилається на те, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №560, виданий виконавчим комітетом с. Карапчів, Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 07.08.2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , 2011 р.н., але на час обстеження у даному будинку ніхто не проживає, так як [PERSON] перебуває в ЗСУ, а його неповнолітній син проживає у бабусі (копія додається). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №561, виданий виконавчим комітетом с. Карапчів, Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 07.08.2023 року, [PERSON] (мати позивача) зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вдова, пенсіонерка, інвалід III групи. Разом з нею в даному господарстві проживає її онук, [PERSON] , 2011 р.н. без реєстрації так як його батько [PERSON] перебуває в ЗСУ. На час обстеження [PERSON] хвора, потребує стороннього догляду і невзмозі надати належний догляд неповнолітньому онукові. Тому [PERSON] просить повернути батька до дитини із ЗСУ . Встановлення факту самостійного виховання та повного фінансового утримання дитини необхідно для юридичної фіксації факту знаходження дитини на утриманні батька з метою оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків, а також для інших обставин. Просив встановити факт, що батько, [PERSON] , [INFO] здійснює самостійне виховання та повне фінансове утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання представник позивача адвокат Ткач В.В. надіслала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До суду надіслала заяву в якій не заперечувала щодо задоволення позовних вимог . Вважала, що син повинення бути з матір`ю, однак склалися обставини, що вона не має роботи та на даний момент не може належно виховувати та утримувати дитину. Найближчим часом змушена їхати на заробітки за кордон. Просила здійснювати розгляд справи у її відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Вашківецької міської ради в своїх письмових поясненнях позовні вимоги пітримали, просили справу розглянути у їх відсутність , при ухвалені рішення просили врахувати найкращі інтереси дитини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 1999 року сторони уклали шлюб. За час спільного шлюбу народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 10.02.2010 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 30.06.2011 року. 02.12.2014 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано, що підтверджується рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області №713/2179/14-ц від 02.12.2014 року . Вищевказаним рішенням суду визначено, що місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , а місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Рішення набрало законної сили. Відповідно до Договору про участь у вихованні та утриманні дитини серії НСН №279837, зареєстрованого в реєстрі за №795, посвідченого Мицкан Ж.І., приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області від 25.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали договір згідно якого, домовились, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , буде проживати та перебувати на утриманні та повному матеріальному забезпеченні, батька - [PERSON] , а малолітній син [PERSON] , [INFO] , буде проживати та перебувати на утриманні та повному матеріальному забезпеченні, матері - [PERSON] . Також пунктом 2 цього договору сторони здійснюють самостійно виховання дітей: малолітніх синів, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття. Відповідно до договору батько, [PERSON] одноособово приймає стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї №1284, видана центром надання адміністративних послуг Вашковецької міської ради Вижницького району Чернівецької області віддаленим робочим місцем с. Карапчів від 07.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на даний момент проходить службу в лавах ЗСУ, тому може матеріально забезпечувати сина, що підтверджується довідкою про заробітну плату №5/4318 від 08.08.2023 року. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №561, виданий виконавчим комітетом с. Карапчів, Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 07.08.2023 року, [PERSON] (мати позивача) зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вдова, пенсіонерка, інвалід III групи. Разом з нею в даному господарстві проживає її онук, [PERSON] , 2011 р.н. без реєстрації так як його батько [PERSON] перебуває в ЗСУ. На час обстеження [PERSON] хвора, потребує стороннього догляду і невзмозі надати належний догляд неповнолітньому онукові. Згідно характеристики [PERSON] виданої Бабинською ЗЗСО І-ІІ ступеня ім. М. Вержак Вижницького району Чернівецької області від 08.08.2023 року, [PERSON] навчається в 7 класі Бабинського ЗЗСО І-ІІ ступеня ім. М. Вержак. Загальний фізичний розвиток в межах норми. Стан здоров`я дозволяє займатися в підготовчій групі з фізичної культури. Енергійний, часто хворіє. Батьки розлучені. [PERSON] проживав з батьком [PERSON] , який має вплив на виховання та навчання дитини. 1 березня 2022 року батько мобілізований до лав ЗСУ. Хлопчик залишився проживати з бабусею, [PERSON] , 1947 року народження. За станом здоров`я бабуся не змогла забезпечити належні умови для проживання, навчання та виховання онука. Мати усунулась від виховання сина. Навчальні досягнення [PERSON] на достатньому і середньому рівнях. На уроках розсіяний. Йому важко висловити власну думку письмово та усно через малий словниковий запас. Втрачений інтерес до занять. Захоплюється мотоциклами, інтернетом. В учнівському колективі ініціативи не проявляє, авторитетом лідера не користується . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №560, виданий виконавчим комітетом с. Карапчів, Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 07.08.2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , 2011 р.н., але на час обстеження у даному будинку ніхто не проживає, так як [PERSON] перебуває в ЗСУ, а його неповнолітній син проживає у бабусі. При вирішенні позовних вимог про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини суд застосовує такі норми права. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст.1 СК України). Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК України. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). Так, в силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (ст.25), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання) котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.30). Відповідно до ч.2 ст.15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання, підставою позбавлення батьківських прав у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Проте у силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою для можливості встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком, є встановлення юридичного факту або декількох, в силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється, а також доведення самостійного утримання дитини виключно батьком. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі твердження в силу статті 141 СК України, суд розцінює критично, оскільки розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Разом з тим, останній не надав суду доказу, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Оскільки [PERSON] не позбавлена батьківських прав, щодо свого сина [PERSON] , вона зобов`язана виконувати обов`язки, які покладаються на неї, як на матір, вимогами законодавства України, зокрема статтею 150 СК України, а тому за вказаних обставин не можна вважати, що позивач є особою, яка самостійно виховує сина. Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Крім того, як встановлено в судовому засіданні позивач перебуває в ЗСУ та фізичної можливості виховувати сина самостійно не має. Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач та його представник не довели, що матір неповнолітнього [PERSON] в силу певних юридичних фактів не виконує прав та обов`язків щодо своєї неповнолітньої дитини, а тому його вимога викладена у позові про встановлення факту, що має юридичне значення є необґрунтована та доказово не підтверджена жодними доказами, а отже до задоволення не підлягає. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного, ст.ст.1, 14, 15, 121, 141, 150-151, 157, 164 СК України, ст.ст.4, 15, 16, 25, 30 ЦК України,

Outcome: dismissed