Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 10 березня 2023 року. До реєстрації шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Відповідач вигнав їх з донькою з орендованої ним квартири, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її здоров?ям, фінансово не допомагає, не виявляє жодного батьківського піклування про дитину. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона не має ніяких доходів, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Від держави вона отримує соціальну допомомгу на утримання дитини у розмірі 860,00 грн, якої недостатньо для задоволення потреб дитини. Для утримання доньки їй необхідно придбавати суміші для вигодовування, підгузки, воду для приготування сумішей, одяг. Також в зв?язку з необхідністю відвідувати лікаря є витрати на проїзд з дитиною на таксі в місто з села. Загальний орієнтовний розмір витрат на вищевказані потреби складає 7880 грн на місяць. Вказала, що відповідач має постійне місце роботи, працює дистреб?ютером в компаніях, які займаються продажем вікон та дверей, займається установкою вікон та дверей, виготовляє малі архітектурні форми та продає їх. Зазначила, що відповідач має змогу надавати допомогу на утримання дитини, оскільки має задовільний стан здоров?я, має достатій рівень доходу, який становить від 100000 грн, а також має у власності автомобіль. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн щомісячно до досягнення донькою повноліття. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25 вересня 2023 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 03 жовтня 2023 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі і є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2023 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) (а.с. 19 зв.), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 березня 2023 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) (а.с. 19). [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: будинок під номером [ADDRESS] . За вказаною адресою вона фактично проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними довідки № 12/14-24/178, виданої Потіцьким старостинським округом № 14 Миронівської міської ради 23 серпня 2023 року (а.с. 20). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідач не оспорював тих обставини, що згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, та що дитина проживає з позивачем. Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Визначаючи потребу у стягненні аліментів у розмірі 7000,00 грн позивач навела орієнтовний перелік витрат на предмети та послуги першої необхідності, які необхідні для утримання дитини впродовж місяця. Доказів на підтвердження визначення вартості цих витрат позивач не надала. Відповідач, будучи обізнаним з підставами за обґрунтуванням позовних вимог, не вказав обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають істотне значення та мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів. Батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Суд враховує, що відповідач заперечень проти визначеного позивачем розміру аліментів не навів, не подав доказів на спростування тверджень позивача про можливість сплати ним зазначеного розміру аліменів. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує вікові матеріальні потреби дитини та той факт, що мати дитини не має можливості працювати через необхідність у здійсненні догляду за донькою. Відтак, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн забезпечить найкращі інтереси дитини та не становитиме надмірний тягар для відповідача. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов'язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. З огляду на правила щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів необхідного для утримання малолітньої доньки, такий розмір може бути визначений в розмірі 5000,00 гривень. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial