Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

14 листопада 2023 року заявник [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивувала тим, що вона бажає усиновити дитину [PERSON] , [INFO] , та з 2022 року є кандидатом на усиновлення та перебуває на обліку в службі у справах дітей. У жовтні 2023 року відбулося знайомство з дитиною в Республіці Польща в м. Устка. Заявниця має постійний дохід, місце для проживання, постійну роботу та задовільне здоров`я. На підставі вищевикладеного заявниця просила прийняти рішення про усиновлення нею дитини [PERSON] , [INFO] , та внесення відповідних змін до актового запису. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила задовольнити заяву про усиновлення дитини. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської РДА Київської області в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 липня 2019 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 19 липня 2019 року було складено відповідний актовий запис № 383. Батьками особи зазначено: батько - громадянин України [PERSON] , мати - громадянка України [PERSON] . Рішенням Миронівського районного суду Київської області № 371/1201/22 від 21 червня 2023 року ухвалено позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] . [INFO] , на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Боярка», аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] . [INFO] , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень 50 копійок щомісячно і до її повноліття. Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України №00023442182 від 19 липня 2019 року, запис про батька малолітньої [PERSON] у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Відповідно до рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 14 серпня 2023 року № 320, малолітній [PERSON] надали статус дитини позбавленої батьківського піклування. Заявник перебуває на обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної Київської області, як кандидат в усиновлювачі. Згідну акту про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною, заявник [PERSON] особисто познайомилась 10 жовтня 2023 року з дитиною [PERSON] . Відповідно до акту про передачу дитини, [PERSON] прийнято дитину [PERSON] [INFO] . Згідно розпорядження № 177 від 12 жовтня 2023 року Бучанської районної державної адміністрації Київської області призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над дитиною [PERSON] , [INFO] , строком на три місяці з подальшим продовженням дії цього розпорядження. Згідно довідки № 75 складеної директором Київського обласного центру служб, [PERSON] , [INFO] , пройшла курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування у період з 15 вересня 2022 року по 19 вересня 202 року. Відповідно до довідки від 02 жовтня 2023 року № Пф00-000011, наданої ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін»», [PERSON] працює в товаристві з 01 березня 2019 року та має дохід за період з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року - 259 804,61 грн. Згідно висновку з Медичного центру ТОВ «МЕД-ХЕЛП+» [PERSON] має задовільний стан здоров`я та може бути усиновлювачем дитини. Згідно витягу ВР-001585720 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, непогашеної чи незнятої судимості не має, у розшуку не перебуває. Відповідно до Висновку від 20 жовтня 2022 року №289 служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації Київської області вважає доцільним усиновлення малолітньої дитини віком від 0 до 4-х років. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із статтею 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення. Частиною першою статті 21 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 СК України). Правові наслідки усиновлення визначені статтею 232 СК України. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання, у звичайних побутових обставинах. Вищевказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року винесеній за результатами розгляду цивільної справи № 2-1297/2004. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частиною 1 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Стаття 314 ЦПК України передбачає за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , суд не вбачає.

Outcome: approved