Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про звільнення його від сплати аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог посилався на те, з 2008 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, [INFO] у них народився син [PERSON] . В 2013 році вони припинили фактичні шлюбні відносини, син [PERSON] залишився проживати з відповідачкою. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2015 року з нього, позивача, стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, син [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні з 21.04.2022 року, оскільки він не бажає проживати з матір`ю та її новим чоловіком. Факт проживання сина з ним підтверджується актом обстеження від 26.06.2023 року, характеристикою від 22.06.2023 року з Вінницького ліцею № 35, листом з КНП "ЦПМСД №3 м. Вінниця". Тому вважає, що не має обов`язку сплачувати аліменти відповідачці на утримання сина, в зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. На неодноразові прохання про відкликання виконавчого листа, відповідачка [PERSON] все ж таки відкликала його. Про те, згідно п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути повернутий стягувачу за його заявою. Разом з тим, повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Вважає, що наявність вказаного рішення про стягнення аліментів порушує його права, оскільки відповідач в будь-який час може подати до державної виконавчої служби виконавчий лист повторно. Тому просить позовні вимоги задовільнити та звільнити його від сплати аліментів, а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1073 гри. 60 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання, причин неявки суду не повідомила, відзив не надала. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2008 року перебували у фактичних відносинах та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого поторно 09.10.2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, де батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . У 2013 році сторони припинили фактичні шлюбні відносини, син [PERSON] залишився проживати з відповідачкою [PERSON] . Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2015 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року і до його повноліття. [PERSON] з квітня 2022 року проживає з батьком [PERSON] , та знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідно до характеристики № 127 від 22.06.2023 року, яка видана директором Комунального закладу «Вінницький ліцей № 35» та підписана класним керівником Маєвський Данило навчається в Комунальному закладі «Вінницький ліцей № 35», учень [PERSON] проживає у родині батька, [PERSON] постійно цікавився успіхами сина у навчанні, звертав увагу на те, які оцінки у сина з предметів, систематично відвідував батьківські збори. Батько [PERSON] приєднаний до батьківської та учнівської груп у Вайбері, брав активну участь у житті класу. Згідно відповіді директора КНП «ЦПМСД №3 м. Вінниці», декларація з сімейним лікарем укладена матір`ю дитини [PERSON] , на амбулаторний прийом з дитиною 06.10.2022 року, [INFO] приходив батько дитини [PERSON] та брав Ф.086 1/0 для пред`явлення в школу. [PERSON] на практиці рахується за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 26.06.2023 року м. Вінниця, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. 96) та [PERSON] (кв.93), які підтверджують, що [PERSON] [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] з 21.04.2022 року по даний час. Підписи мешканців посвідчив представник МКП «УК «Господар Люкс». До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Статтями 180, 181Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. В даному випадку, позивач наводить обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки останній на час вирішення спору судом понад півтора року проживає\~разом з батьком. Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Судом встановлено судом, що дитина [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти, а проживає зі своїм батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2015 року. Так в матеріалах справи міститься постанова про повернення виконавчого документа стягувачу серія ВП № 49737867 від 01.06.2023 року. Згідно п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути повернутий стягувачу за його заявою. Разом з тим, повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Вищевикладене може в подальшому порушувати права позивача. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати слід розподілити у відповідності до вимог ч.2 ст.\~141, ч.1 ст.\~142 ЦПК України. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Цивільне процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визнанні витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно з . 6\~ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст. ст. 12, 46, 56). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги, 2) довіреність, 3) ордер. Як вбачається з матеріалів справи, докази, які позивач надав до суду щодо понесених витрат на правову допомогу: договір про надання правової допомоги від 30.05.2023 року, підписаний позивачем та адвокатом Присяжнюком О.Г. (а.с. 18), ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1067928 від 25.09.2023 року (а.с. 17); акт приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги від 25.09.2023 року (а.с. 19); квитанція від 25.09.2023 року про сплату адвокату Присяжнюку О.Г. 6000 (шість тисяч) грн. за надання правової допомоги (а.с. 20), є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони за розгляд справи, адже цей розмір доведений документально, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Враховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та вимогу про стягнення витрат, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved