Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] і просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 03.10.2021 року. Обґрунтовуючи позов зазначає, що 03.10.2021 року відповідачем була підписана заява б/н, яка разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" є договором про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору АТ КБ "Приватбанк" надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений. Однак, відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 13.06.2023 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 93712,48 грн., що складається з: 76281,76 грн. - заборгованісті за тілом кредита; 17430,72 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Рух справи. Ухвалою судді від 11.10.2023 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позов суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини, що встановлені судом. АТ КБ"ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ"ПриватБанк, що підтверджується копією Статуту АТ КБ«ПриватБанк» ( а.с.43-45). 26.01.2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.27). У підписаній [PERSON] анкеті-заяві вказано, що остання підписуючи вказану анкету була згодна з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг та, що вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі та взяла на себе зобов`язання виконувати умови та Правила надання банківських послуг. 28.09.2021 року [PERSON] була підписана анкета-заява клієнта-фізичної особои про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.28-29). Підписуючи вказану анкету [PERSON] погодилась з тим, що при надані їй Банком будь-яких послуг, в тому числі і з укладення між сторонами кредитних договорів використовується простий електронний підпис. Зі змісту вказаної анкети-заяви вбачається, що сторони визнали простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: ОТП-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис»», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами. Також підписуючи вказану анкету [PERSON] погодилась з тим, що правочини, укладені між нею та Банком у вигляді електронних документів із використанням простих електронних підписів є дійсними та обов`язковими для неї та є такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови , якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом ввдення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер [NUMBER] . 03.10.2021 року відповідачем за допомогою ОТП-паролю була підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.15-26), зі змісту якої вбачається, що підписуючи вказану заяву [PERSON] просила відкрити їй поточний рахунок та надати споживчий кредит на умовах, визначених у вказаній заяві. Таким чином, 03.10.2021 року сторони уклали договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у зв`язку з чим між ними виникли договірні зобов`язання. На виконання підписаного між позивачем та відповідачем договору про надання кредиту (тип кредиту - відновлювана кредитна лінія) [PERSON] видавалась кредитна картка «Універсальна» (№ [NUMBER] ) з терміном дії до 12/24 року, що підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с. 14). Відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.10.2021 року (а.с.15-26) річна процентна ставка кредиту для споживача для карт Універсальна становить 42,0%. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (а.с.13) вбачаться, що за картрахунком № [NUMBER] від 03.10.2021 року банком встановлювався та в подальшому змінювався кредитний ліміт таким чином: 03.10.2021 року - 15000,00 грн (встановлення кредитного ліміту) 14.01.2022 року - 75000,00 грн (збільшення кредитного ліміту) 27.07.2022 року - 76290,00 грн (збільшення кредитного ліміту) 26.12.2022 року - 0,00 грн (зменшення кредитного ліміту). З наданої відповідачем виписки за кредитним договором за період 03.10.2021 - 28.06.2023 року вбачається, що [PERSON] протягом 2021 - 2022 року користувалася кредитними коштами (а.с.11-12) З розрахунку заборгованості (а.с.9-10), наданого позивачем вбачається, що станом на 13.06.2023 року заборгованість [PERSON] за договором від 03.10.2021 року становить 93712,48 грн, що складається з таких сум: заборгованості за кредитом - 76281,76 грн заборгованості за простроченими відсотками - 17430,72 грн. Позиція суду та норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору, факт відсутності заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду надано не було. Користування коштами на картці відповідачем, підтверджується виписками з особового рахунку, які маються в матеріалах справи. Враховуючи наведене, в судовому засіданні встановлено, що отримавши кредитні кошти відповідач [PERSON] , взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № б/н від 03.10.2021 року не виконала, у зв`язку з чим станом на 13.06.2023 року у неї виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 93712,48 грн., що складається 76281,76 грн. - заборгованість за тілом кредита; 17430,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Розмір заборгованості стверджується копією розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 13.06.2023 року. Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, тому оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами і тому підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість, яка виникла станом на 13.06.2023 року в сумі 93712,48 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved