Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.06.2023 звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що позивач з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] », малолітнього сина залишити проживати із матір`ю, стягнути понесені судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., справу розглядати без її участі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.06.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 надано сторонам два місяці для примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.09.2023 відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.10.2023 поновлено провадження по справі. Призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання 20.11.2023 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. У позові просила суд проводити розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 20.11.2023 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Подав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначає, що позовні вимоги [PERSON] викладені із порушенням законодавства. Просить суд відхилити прохання позивача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вважає таку суму завищеною.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами - [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис № 225 (а.с.5). У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6).\~ Суд вживав заходів щодо примирення сторін та збереження шлюбу, було надано сторонам термін для примирення, однак примирення між сторонами не відбулося. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить\~ інтересам позивача, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище та після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище, про що заявила клопотання, суд приходить до висновку про необхідність відновлення її дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Що стосується вимоги в позові щодо залишення проживати неповнолітнього сина з матір`ю, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд констатує, що жоден з батьків не має наперед встановлених законодавчих переваг при вирішенні питання з ким із них має проживати дитина. Це питання вирішується судом з урахуванням комплексу представлених доказів та встановлених фактичних обставин справи. Суд зазначає, що провадження у справі відкрито лише за позовною вимогою про розірвання шлюбу. Відповідач заперечує проти того щоб їхній син залишався проживати із матір`ю, про що був поданий зустрічний позов про визначення місця проживання дитини. Оскільки між сторонами існує спір з приводу визначення місця проживання їхнього сина, то суд при розірванні шлюбу не вирішує зазначене питання. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно доч.1та п.1.ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума сплаченого нею судового збору у розмірі 1073.60 грн. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу позивача, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 08.06.2023, укладений між адвокатом Краюшкіним О.С. та позивачем\~ [PERSON] , попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на загальну суму 4073.60 грн., копію акту передачі-приймання наданих послуг від 13.06.2023 на суму 3000 грн. (а.с.7-9). Згідно з ч.5 ст. 137 ЦПК України, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши те, що справа не є складною, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, прийшов до висновку, що витрати на правову допомогу з урахуванням вимог розумності та справедливості є завищеними. А тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: partial