Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду через свого представника адвоката Скрябіна О.М., з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що вони з 20 листопада 2015 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2552. Від шлюбних відносин вони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з березня травня 2023 року. За даних обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Однак, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу неможливий. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Спір щодо поділу майна - відсутній. Ухвалою суду від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Скрябін О.М. надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, не надав відзив на позов, або заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Матеріалами справи доведено, що 20 листопада 2015 року між сторонами укладено шлюб, відповідний запис №2552, місце державної реєстрації: Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 01 червня 2016 року серія [NUMBER] . Позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Тобто, фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім`ю. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається\~зі змісту\~ч.\~3\~та 4\~ст.\~56\~СК України,\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин,\~примушування до\~їх збереження,\~є порушенням\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~Протоколу №\~7\~до Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод зі\~змінами,\~внесеними Протоколом\~№ 11\~-\~стаття 5,\~про рівноправність\~кожного з\~подружжя кожен\~із подружжя\~у відносинах\~між собою\~і в\~їхніх відносинах\~зі своїми\~дітьми користується\~рівними правами\~та обов`язками цивільного характеру,\~що виникають\~зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. За таких обставин суд прийшов до висновку про наявність вагомих підстав в даному випадку для розірвання шлюбу.

Outcome: approved