Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовом Приватного підприємства Агрофірма «Славутич» до [PERSON] , Фермерського господарства «Добробут-Б» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та припинення речового права. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.11.2023\~року у задоволенні позову Приватного підприємства Агрофірма «Славутич» до [PERSON] , Фермерського господарства «Добробут-Б» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та припинення речового права, відмовлено повністю. Встановлено відповідачам [PERSON] , Фермерському господарству «Добробут-Б» та їх представнику адвокату Бойко Яні Романівні строк до 15.11.2023 року для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. У відзивах зазначено, що відповідачі понесли витати на правову допомогу в сумі 20000 грн. кожен. Також представник відповідачів до закінчення судових дебатів у справі заявила, що докази на підтвердження понесення відповідачами витрат на правову допомогу будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ст.141 ЦПК України. 14.11.2023 року представник відповідачів Бойко Я.Р. направила до суду клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачами у зв`язку із розглядом справи, в яких просила стягнути з Приватного підприємства Агрофірма «Славутич» на користь кожного з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. та надали докази на підтвердження наданих послуг. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідачів адвокат Бойко Я.Р. подала клопотання про проведення розгляду клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу без її участі та участі відповідачів, та докази на підтвердження наданих послуг, зазначивши, що жодних клопотань про зменшення суми витрат на правову допомогу від сторони позивача не надходило. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Вивчивши клопотання представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.3 ч.1 ст.133 ЦПК України). У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 30.10.2023 року у справі № 591/550/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем [PERSON] у зв`язку з розглядом цієї справи надано: копію договору №9 про надання правової допомоги від 09.10.2023 року (а.с.145); копію акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 року (а.с.146); звіт №1 детальний опис робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 року, в якому міститься детальний перелік робіт, виконаних адвокатом (а.с.147); копію квитанції до прибуткового касового ордера №28 від 10.11.2023 року про сплату коштів в сумі 20000 грн. (а.с.148); докази відправлення іншим учасникам (а.с.149-152). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем Фермерським господарством «Добробут-Б» у зв`язку з розглядом цієї справи надано: копію договору №9 про надання правової допомоги від 09.10.2023 року (а.с.157); копію акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 року (а.с.158); звіт №1 детальний опис робіт (наданих послуг) від 10.11.2023 року, в якому міститься детальний перелік робіт, виконаних адвокатом (а.с.159); копію платіжної інструкції №1865 від 14.11.2023 року на суму 20000 грн. (а.с.160); докази відправлення іншим учасникам (а.с.161-164). З огляду на зазначене, оскільки рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.11.2023\~року у задоволенні позову Приватного підприємства Агрофірма «Славутич» відмовлено, проте у рішенні не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, то є підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі. З урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, оцінивши надані відповідачами докази на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу,\~суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів неспівмірності витрат на правову допомогу позивачем до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь кожного з відповідачів 20000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved