Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2010, який було розірвано 15.11.2021 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Після народження і по даний час дочка проживає з батьком. Мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо спілкування, утримання, надання дитині уваги та піклування. Відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини , не цікавиться її навчанням. Дочка не знає матері. Вона не спілкується з нею навіть по телефону, у свідомому віці навіть жодного разу не бачила. Позивачу стало відомо. Що відповідачка вийшла заміж та створила нову сім`ю. Також, позивачу відомо, що відносно відповідачки було винесено декілька вироків суду. У неї мається ще одна неповнолітня дитина. Наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні, використовувалось, як пом`якшуюча обставина, що на думку позивача є неприпустимим. Розпорядженням адміністрації Шевченківського району Дніпропетровської міської ради, було визначено місце проживання [PERSON] з батьком, позивачем по справі. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дочки [PERSON] , не утримує її, не спілкується, іі місце проживання не відоме, вихованням дочки займається тільки позивач, тому для забезпечення найкращих інтересів дитини позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні в режимі ВКЗ позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку - шляхом подання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, надано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] (а.с.8), її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу з позивачем 29.04.2010, відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Шлюбу між сторонами було розірвано рішенням суду від 15.11.2021 (а.с.9-10). [PERSON] є ученицею 7-Є класу КЗО «СЗШ №80». За інформацією закладу освіти, життям дитини цікавиться тільки батько [PERSON] , підтримує постійний зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи, забезпечує здобуття освіти дочки, відповідально ставиться до її виховання та навчання, вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку та навчання дитини, до початку дистанційної форми навчання, батько супроводжував дочку до школи та забирав після занять (а.с.18). З наданих письмових пояснень свідків (а.с.21-32) вбачається, що дитина [PERSON] проживає з батьком, він піклується про неї, забезпечує всім необхідним, займається вихованням, розвитком. Мати не бере участі у житті дитини, з дочкою взагалі не спілкується. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст.141,150,157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст.165-166 СК України. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно висновку адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради від 10.10.2023 вбачається доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.53-54). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Досліджені вище докази свідчать, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] : не чинить жодних дій для спілкування з дитиною; не цікавиться її життям, здоров`ям, розвитком; тому суд вважає, що зазначені вище підстави є достатніми для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , а отже задовольняє позов. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору - 1073,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.164 СК України,

Outcome: approved