Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивача [PERSON] є опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є Відповідач. Оскільки біологічним батьком дитини є син позивача, то вона є його рідною бабусею, але відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані зі слів матері відповідно до ст.135 СК України. Відповідач свідомо нехтувала своїми обов`язками по вихованню та утриманню сина, не створила належних умов для його проживання, не утримувала матеріально, не приділяла уваги його здоров`ю, у зв`язку з чим рішенням суду від 23.11.2022 року дитину було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав, малолітньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку над ним та позивача призначено опікуном. За цій час, коли дитина проживає з нею, у них склалися добрі відносини, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та навчання, покращився його психологічний стан, він пройшов медичне обстеження, приймає призначені йому лікарями ліки. Бабуся контролює стан його здоров`я і навчання, підтримує зв`язок з класним керівником. Відповідач виявляла бажання повернути сина на виховання в сім`ю, однак комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення, що дитині на цей час краще проживати з опікуном, оскільки матір протягом 2023 року притягувалася до адмінвідповідальності за хуліганство, за зберігання наркотичних речовин, не працює, аліменти на утримання дитини не сплачує, має інші борги, тобто можливість утримувати дитину у неї відсутня. Оскільки після відібрання дитини відповідач не усунула причини, що сталі підставою відібрання сина, то позивач просить позбавити її батьківських прав. Процесуальні дії у справі. 22.06.2023 позовна заява надійшла до суду. 07.07.2023 судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 10.07.2023 провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 25.09.2023 підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання відповідач не з`явилась, причини неявки не повідомила, правом надання відзиву не скористалась, ніяких клопотань від неї не надходило. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа просила проводити розгляд справи за відсутності представника, врахувати наданий висновок. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних у ній доказів та проголосив про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідач [PERSON] є матір`ю двох малолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.4/. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД № 7», оскільки має захворювання очей /а.с.5/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2022 року, яке набрало законної сили 28.12.2022 року, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , було відібрано у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, стягнуто аліменти на утримання дитини /а.с. 6-8/. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради № 4 від 25.01.2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено над ним опіку, призначено опікуном [PERSON] , яку зобов`язано забезпечити дитині необхідні умови, дбати про його навчання, здоров`я, розвиток /а.с. 9/. Згідно характеристики на [PERSON] , виданою адміністрацією Криворізької гімназії № 100 КМР, дитина проживає з бабусею [PERSON] , яка постійно підтримує зв`язок із класним керівником, займається вихованням та навчанням дитини /а.с.10-11/. З Акту контрольного обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , який проживає з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дитина має окрему кімнату, ліжко, стіл, шафу, забезпечений навчальним приладдям. Опікун займається з дитиною, забезпечує його всім необхідним /а.с.13/. Комісія з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради на засіданні від 01.06.2022 року дійшла висновку про те, що на цей час проживання малолітнього [PERSON] з бабою [PERSON] якнайкраще відповідає його інтересам /а.с.14/. Опікун [PERSON] отримує пенсію у середньому розмірі 7486,00 грн., має задовільний стан здоров`я /а.с.15, 16/. Відповідач [PERSON] є боржником за відкритими у відношенні неї виконавчими провадженнями, що підтверджується інформацією з АСВП /а.с.17-20/. Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2022 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, застосовано до неї адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт; 14.03.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, але провадження по справі було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності /а.с.26-29/. За повідомленням КП «КБЛПД» ДОР» від 16.10.2023 року, [PERSON] отримує медичну допомогу у лікаря - психіатра з 2020 року, та у лікаря-нарколога з 2019 року, тричі лікувалася стаціонарно /а.с.70/. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням неповнолітньої дитини не займається, не цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням у гімназії, не піклується про фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що прийняв рішення № 321 від 18.10.2023 /а.с. 74/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 цього Кодексу передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем повністю доведений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина, байдужого ставлення до його долі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав. До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved