Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача, [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2013 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 року шлюб між ними було розірвано, оскільки [PERSON] застосовував до неї фізичний тиск в присутності дитини, що негативно впливало на життя та здоров`я дитини, та місце проживання їхнього сина визначено за її місцем проживання. Також рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2017 року стягнуто аліменти в її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Він ображав її нецензурними словами, застосовував фізичний тиск в присутності дитини і це негативно впливало на життя та здоров`я її та дитини, спричиняло душевні страждання. На даний час вона перебуває в шлюбі з іншим чоловіком та мають спільних дітей. Останній належним чином піклується її сином [PERSON] , вважає його рідним, разом зі нею займається його вихованням, постійно турбується про нього та повністю матеріальньо забезпечує їх. Син [PERSON] кличе його батьком. [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, не провідує сина, не цікавиться станом його здоров`я та навчанням, не здійснює догляд за ним, не надає жодних коштів і засобів, необхідних для його утримання. Злісно ухиляється від сплати коштів на утримання малолітнього сина, допустив велику заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з вищенаведеним просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 02.11.2023 року подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 48). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак 02.11.2023 року подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав та розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 49). Представник третьої особи: служба у справах дітей Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. 09.11.2023 року подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу без їхньої участі (а.с. 51). 10.10.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.10.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , де в графі «Батько» вказано [PERSON] , а в графі «Мати» [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2014 року (а.с. 16). Згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн 00 коп щомісячно (а.с 7-8) та 12.12.2017 року було видано виконавчий лист (а.с. 11). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2013 року, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 року розірвано, місцем проживання малолітнього [PERSON] , визначено місце проживання його матері - [PERSON] та після розірвання шлюбу відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с. 5-6). Копією розпорядження «Про визначення днів та годин для спілкування і виховання малолітньої дитини» від 29.05.2018 року № 294, яке видане Тлумацькою районною державною адміністрацією встановлено відповідачу, [PERSON] , для спілкування та виховання малолітнього сина [PERSON] наступні дні та години: субота кожного тижня з 13 год 00 хв до 18 год 00 хв - у присутності матері - [PERSON] протягом перших двох місяців, надалі - без присутності матері (а.с. 13). Як вбачається з ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2021 року, до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області 24.03.2021 року надійшло кримінальне провадження № 12021095240000010, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2021 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні умисної бездіяльності, яка виразилась у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також у злісному ухиленні, його, як батька, від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні, яке було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України (а.с. 9-10). 21.08.2018 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2018 року (а.с. 19). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є малолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 17, 18). Відповідно до довідки виданої закладом дошкільної освіти (дитячий садок) «Дзвіночок» Тлумацької міської ради, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, позивач [PERSON] виховує сина [PERSON] , та на час перебування у Гостівському ЗДО «Дзвіночок», відповідач [PERSON] , не приділяв достатньо уваги сину, не з`являвся на святах, батьківських зборах, не брав участі у вихованні дитини. Вихаванням хлопчика займалася мати [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с. 14). З копії розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 353/1011 від 12.12.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , вбачається, що сума коштів, яка підлягала стягненню станом на 25.07.2023 року - 55398 грн 73 коп; сума коштів, сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 25.07.2023 року - 54635 грн 00 коп; сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 25.07.2023 року - 763 грн 73 коп (а.с. 12). Також факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підтверджується довідкою від 14.09.2023 року № 34, яка видана Королівським ліцеєм Тлумацької міської ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, відповідно до якої [PERSON] сама виховує сина [PERSON] , який навчається в 3 класі філії Королівського ліцею с. Прибилів. Велику увагу вихованню приділяє вітчим [PERSON] , який постійно турбується про хлопчика. Батько [PERSON] сину достатньої уваги не приділяє, у школі ніколи не появляється з метою вивчення стану справ у хлопчика (а.с. 15). Відповідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов`язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст. 19 СК України. Згідно висновку № 1726 від 27.10.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, було встановлено, що зі слів позивача батько - [PERSON] , за період з 2018 року по теперішній час тільки один раз провідував сина. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Частинами другої та третьої статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною третьою статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 06.05.2020 р по справі № 753/2025/19 (ЄДРСРУ № 89209715). При прийнятті рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який узгоджується з фактичними обставинами справи та заяви останнього, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, залишивши його без свого піклування та не бажає і на сьогоднішній день займатись його утриманням та його вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не бажає забезпечити йому нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного, відповідно до ст. 19, 150, 151, 164, 166, 169 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved