Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Син досягнув повноліття, на даний час навчається в Вінницькому національному аграрному університеті, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, оскільки дохід позивача [PERSON] невисокий, а також на її утриманні перебуває ще неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , батько в змозі надавати таку допомогу, а тому просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на час навчання сина у розмірі 1/4 заробітку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. \~ \~ \~ \~ Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки №152 від 11.09.2023 виданою деканом факультету агрономії та лісівництва Вінницького національного аграрного університету Квасюк Владислав Володимирович є студентом 2-го курсу денної форми навчання за контрактом спеціальності 201 «Агрономія», початок навчання 01 вересня 2023 року, закінчення навчання 30.06.2026 року. Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має на утриманні двох дітей: [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 681 від 28.08.2023 року В/ч [NUMBER] головний сержант [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] . Аналіз статей 199,\~200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи з наведеного, оскільки повнолітньому [PERSON] не виповнилося 23 років, він продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно положень\~ст. 4 ЦПК,\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивач мала право звернутись із даним позовом, однак такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього сина, з огляду на те, що останній є дієздатним. А тому суд приходить до висновку, що аліменти мають бути стягнуті з відповідача на користь сина [PERSON] , а не на користь матері [PERSON] , оскільки право на звернення до суду із позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Outcome: approved