Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У вересні 2023 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 07181-08/2021, який було підписано позичальником електронним підписом відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. За умовами договору клієнт отримує кошти в кредит та зобов`язується їх повернути разом з відсотками. За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно п.2.3 п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсотки за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості включно. Нарахування і сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.1.6 п.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства http://www.eurogroshi.com.ua/. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. П.п.1.7 п.1 кредитного договору передбачено, що клієнт підтверджує, усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». 31.01.2023 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого одна сторона передає іншій за плату права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.2 договору факторингу,сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників від 31.01.2023 року до договору факторингу № 31012023 позивач також набув право вимоги до відповідача на суму 16750 гривень, з яких 5 000 гривень, сума заборгованості за основною сумою боргу та 11750 гривень, сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч.1ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вище наведене представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №07181-08/2021 у розмірі 16750 гривень, з яких 5 000 гривень, сума заборгованості за основною сумою боргу та 11750 гривень, сума заборгованості за відсотками, та судові витрати по справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.09.2023 року провадження у справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.09.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка судом не береться до уваги, оскільки у відповідності до вимог ч.5 ст.257 ЦПК України лише позивач до початку розгляду справи по суті має право подати заяву про залишення позову без розгляду. Тобто, [PERSON] , яка виступає відповідачем по справі не наділена правом подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву не надала, доводів позивача не спростувала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду, по наявним в справі матеріалів. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, враховуючи обгрунтування позовних вимог, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до договору про надання фінансового кредиту № 07181-08/2021 від 11.08.2021 року ТОВ «ФК «Інвеструм» надала кредит [PERSON] в розмірі 5000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки (п.1.1. договору); кредит надається строком на 19 днів до 29.08.2021 року (п.1.2 договору); за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу (п. 1.3. договору). Договір підписано електронним цифровим підписом (а.с.7-8). Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 07181-08/2021 сторонами договору визначено графік розрахунків та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 7375 гривень. Додаток підписано за допомогою електронного підпису (а.с.9-10). Заявкою від 25.08.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додатковою угодою №3 сторони погодили відстрочити виконання зобо`язання на 30 днів тобто до 23.09.2021 року, сума відсотків за користування кредитом становить 1875 гривень, сума заборгованості становить 6875,00 гривень (а.с.11). Заявкою від 27.08.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додатковою угодою №3 сторони погодили відстрочити виконання зобо`язання на 7 днів тобто до 02.09.2021 року, сума відсотків за користування кредитом становить 2125 гривень, сума заборгованості становить 7125 гривень (а.с.12). Заявкою від 04.09.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додатковою угодою №3 сторони погодили відстрочити виконання зобо`язання на 14 днів тобто до 17.09.2021 року, сума відсотків за користування кредитом становить 2250 гривень, сума заборгованості становить 7250 гривень (а.с.13). Заявкою від 19.09.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додатковою угодою №3 сторони погодили відстрочити виконання зобо`язання на 7 днів тобто до 25.09.2021 року, сума відсотків за користування кредитом становить 2375 гривень, сума заборгованості становить 7375 гривень (а.с.14). Відповідно до договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримала від ТОВ «ФК «Інвеструм» право вимоги до боржників (а.с.15-17). Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримала від ТОВ «ФК «Інвеструм» реєстр боржників. (а.с.18) Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року [PERSON] заборгувала суму у розмірі 16 750 гривень, що підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором №07181-08/2021 від 11.08.2021 року за період з 31.01.2023 року по 31.07.2023 рік (а.с.19,20). Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Правовою підставою заявлених Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір №07181-08/2021 від 11.08.2021 року, укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Підписанням цих договорів [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилася на сайті кредиторів з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, яка розміщена на його сайті. Відповідно до частин 1,3,4,7\~ статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналого власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналого власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Доказів того, що [PERSON] сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Також судом встановлено, що за наявним у матеріалах справи, за кредитним договором право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується договором факторингу №31012023 від 31.01.2023 року. Отже, суд вважає, що із заявлених позовних вимог та розрахунків заборгованості вбачається наявність заборгованості по кредитному договору №07181-08/2021 від 11.08.2021 року на загальну суму 16 750 гривень. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та відсотки за його користування, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору становить 16 750 гривень, та підлягає стягненню з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Розподіл судових витрат Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 гривні. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved