Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її рідна тітка по материнської лінії спорідненості [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заповітом від 18.02.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким визначила, що належне її на підставі сертифікату серії ОД № 0531697, виданий 12 травня 1998 року Тарутинською районною державною адміністрацією право на земельну частку (пай) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, заповідала їй. Проте, ще за життя [PERSON] на підставі зазначеного сертифікату оформила у приватну власність земельну ділянку площею 3,74 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Білгород-Дністровського (колишній Тарутинського) району Одеської області, що підтверджується виданим їй Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 037138 від 13.10.2003 року. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом заявнику було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, заявник зазначає, що дійсно вона та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, проте на час відкриття спадщини вона постійно проживала та доглядала за нею за місцем проживання [PERSON] , вели спільний побут, оскільки [PERSON] за станом свого здоров`я та похилого віку потребувала стороннього догляду. Тож, дані обставини перешкоджають заявнику отримати спадщину, а тому вона звернулася до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявниця не з`явилась, представник заявника адвокат Кисса В.І. надав заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутністю, на вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Петропавлівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про згоду з вимогами заявника та проханням розглянути справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п.п.2, 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За змістом ст.49, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] є племінницею по материнській лінії [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.8, 9, 20, 21,22). Заповітом від 18.02.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким визначила, що належне її на підставі сертифікату серії ОД № 0531697, виданий 12 травня 1998 року Тарутинською районною державною адміністрацією право на земельну частку (пай) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, заповідала заявниці [PERSON] (а.с. 14, 15). Проте, ще за життя [PERSON] на підставі зазначеного сертифікату оформила у приватну власність земельну ділянку площею 3,74 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Білгород-Дністровського (колишній Тарутинський) району Одеської області, що підтверджується виданим їй Державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 037138 від 13.10.2003 року (а.с.16-18). При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , заявниця отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини та не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 19). Разом з тим, згідно довідки, виданої Олександрівським старостинським округом Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 339 від 18.09.2023 року, в останні роки життя і на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я потребувала стороннього уходу та спостереження, з нею постійно проживала її племінниця по материнської лінії спорідненості [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка здійснила її поховання, а після смерті [PERSON] фактично прийнявши у спадок майно, яке вона залишила, склавши заповіт на її користь надалі користується та розпоряджається ним (а.с. 23). Крім цього, факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини також підтверджується: довідкою, виданої Петропавліською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області № 338 від 18.09.2023 року, згідно якої земельна ділянка площею 3,74 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександрівського старостинського округу, яка належала [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 037138, виданий Тарутинською РДА 13.10.2003 року, та яку вона залишала у спадок, склавши про це заповіт - [PERSON] , [INFO] , яка після смерті [PERSON] фактично нею прийнята та якою остання користується, самостійно обробляє земельну ділянку, заборгованості по оплаті земельного податку не має (а.с. 24). показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON] , які підтверджують, що дійсно добре знають [PERSON] , [INFO] , та добре знали її тітку по лінії матері [PERSON] , колишню жительку с. Олександрівка Білгорол-Дністровського району Одеської області, яка померла [INFO] , і підтверджую, що у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я [PERSON] в останні роки життя потребувала постійного стороннього уходу та спостереження, тому [PERSON] у цей час і до дня смерті проживала разом з нею у її будинку за адресою: [ADDRESS] , де здійснювала за неї догляд, поховала її, а після смерті прийняла у спадок майно, яке вона залишила їй, та розпоряджається і користується ним (а.с. 25, 28). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі викладеного

Outcome: approved