Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 травня 2019 року між [PERSON] (відповідачкою) та адвокатом (позивачем) [PERSON] укладено Договір про надання правничої допомоги №20.05.19. Предметом Договору було те, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати Замовнику правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки обумовлені Сторонами. На виконання умов Договору адвокатом Ільків М.М. своєчасно та якісно надавалась правова допомога в межах предмету Договору щодо стягнення страхового відшкодування, належного Відповідачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди в якій загинув гр. [PERSON] , який був чоловіком відповідачки та батьком малолітнього гр. [PERSON] . Послуги надані Замовнику полягали у наступному: правовому аналізі справи з метою визначення характеру вимог до страхової компанії, правовому аналізі справи з метою визначення переліку документів для підтвердження вимог, правовій консультації клієнта щодо збору та надання необхідних документів, складення інших необхідних документів, аналіз судової практики з аналогічних спорів та позицій Верховного Суду, складення позовної заяви та додатків до неї, участь у судових засіданнях у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, складення касаційної скарги та формування заяви у виконавчу службу про відкриття виконавчого провадження. Пунктом 4 частини статті 1 першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що зазначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 01 жовтня 2017 року поблизу буд. 85 по вул. Свободи в с. Рожни Броварського району Київської області мала місце дорожно-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] , гр. [PERSON] , допустив наїзд на пішохода гр. [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці пригоди. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АК/7039457 у ТДВ «Експрес Страхування». 22 грудня 2017 року ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування на адресу ТДВ «Експрес Страхування» в інтересах [PERSON] , [PERSON] за шкоду, заподіяну автомобілем марки «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У вищезазначеній заяві, заявлено вимогу про виплату страхового відшкодування [PERSON] - моральна шкода у розмірі 19 200,00 грн. та [PERSON] - моральна шкода 19 200,00 грн. і страхове відшкодування утриманцю у розмірі 115 200,00 грн. Загальна сума належного страхового відшкодування складає 153 600,00 грн. 20 березня 2018 року ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» на адресу ТДВ «Експрес Страхування» надіслано лист з долученням постанови про закриття кримінального провадження від 19 грудня 2017 року. 03 квітня 2018 року ТДВ «Експрес Страхування» здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 38 952,60 грн., що включає: 38 400,00 грн. моральної шкоди та 552,60 грн. відшкодування утриманцю. У листі ТДВ «Експрес Страхування» вих. №2697 від 04 червня 2018 року зазначено, що 03.05.2018 року було прийнято рішення сплатити частину страхового відшкодування одноразово за період до 25.10.2020 року у розмірі 17 683,20 грн. та що подальша виплата щомісячних платежів буде поновлена з 26.10.2020 року. Враховуючи те, що вказане рішення страхової компанії щодо розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання сина загиблого суперечить положенню ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно 4 правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адвокатом Ільків М.М. направлено до Перечинського районного суду Закарпатської області позовну заяву про стягнення належного розміру страхового відшкодування одним платежем. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «Експрес Страхування» на користь [PERSON] 96 964,20 грн страхового відшкодування, 51 207,72 грн. пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, 4 933,22 гри. трьох відсотків річних, 10 115,67 грн. інфляційних втрат, а також 6 800 грн. в якості витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2020 року Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року скасовано, та ухвалено нове судове рішення про відмову [PERSON] в задоволенні позову. Вважаючи постанову Закарпатського апеляційного суду такою, що ухвалена з порушенням процесуального та матеріального права, адвокатом Ільків М.М. подано до Верховного Суду касаційну скаргу, аргументуючи її тим, що спірні правовідносини стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та мають виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. За результатами розгляду Верховним Судом касаційної скарги [PERSON] поданої адвокатом Ільків Миколою Миколайовичем, 05 грудня 2022 року винесено постанову, якою постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2020 року скасовано, Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року залишено без змін. 02 лютого 2023 року, приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ направлено заяву про відкриття виконавчого провадження із долученням виконавчих листів Перечинського районного суду Закарпатської області. В результаті вчинення приватним виконавцем виконавчих дій за виконавчими листами Перечинського районного суду Закарпатської області, останній повідомив, що 22 жовтня 2020 року, ТДВ «Експрес Страхування» проведено виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] у розмірі 96 964, 20 грн, а також 18 січня 2023 року здійснено виплату пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, а також витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 73 056, 61 грн. Отже, після того як позивачем було надано належну правову допомогу, підготовлено всі необхідні документи, надано консультації та вчинено всі необхідні дії для того, щоб Відповідач отримав належне страхове відшкодування, остання отримала таке. Результатом надання послуг Позивачем, стало отримання Відповідачем, страхового відшкодування, що свідчить про те, що адвокат Ільків М.М. виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору. Зазначає, що про факт одержання вказаних вище коштів ТДВ «Експрес Страхування», Відповідач адвоката Ільків М.М. не повідомила, а також не оплатила надані послуги правової Допомоги, порушивши тим самим п. 3.2 та розділ 4 Договору. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість отриманої правової допомоги за Договором. Розділом 4 Договору передбачено визначення та розмір гонорару адвоката. Згідно п. 4.3. Договору передбачено розподіл компенсації, належної Замовнику та розміяЦ правничої допомоги. Зокрема, п. 4.3.1 Договору передбачено, що належне страхове відшкодуванн г у розмірі 97 516 грн 80 коп. - отримує Клієнт. Пунктом 4.3.2. Договору передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді, а також суми, стягнуті понад суму страхового відшкодування (в тому числі пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, 3% річних інфляційні втрати та ін.), Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату в якості гонорару за надані йому послуги, протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання коштів. Зазначає, що 18 січня 2023 року за результатами судового розгляду здійснено виплату пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, а також витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 73 056,61 грн на банківські реквізити [PERSON] . Відтак, з урахуванням положень Договору про надання правничої допомоги, остання повинна була повідомити про факт надходження вказаних сум та оплатити гонорар адвоката у визначений п. 4.3.2 Договору строк. Станом на дату поданий позову кошти в якості оплати за надану правову допомогу згідно Договору на рахунок Позивача не надходили. Таким чином, Відповідач відповідно до договору зобов`язаний перерахувати на реквізити позивача 73 056, 61 грн, що сплачені ТОВ «Експрес Страхування» на підставі рішення суду. Згідно п. 4.7. Договору у випадку недотримання строків оплати гонорару, зазначених у п. 4.3. Договору, Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми гонорару за кожен день прострочення. У випадку у випадку недотримання строків оплати гонорару, зазначених у п. 4.3. Договору, Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату окрім пені, штраф у розмірі 10 мінімальних заробітних плат (станом на день порушення). 20 жовтня 2022 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Після укладення шлюбу, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Окрім цього, у результаті зміни прізвища Відповідача, змінились і паспортні дані останньої, визначені у Договорі, а саме із паспорта серії [NUMBER] виданого Перечинським PC ГУ ДМС України у Закарпатській області 08 квітня 2016 року, документ замінено на паспорт № [NUMBER] виданий 24.10.2022 органом 2125. 24 березня 2023 року на поштову адресу Відповідача направлено Акт прийому-передачі наданих правничих послуг, у відповідності до п.4.4. Договору. Даний Акт, Відповідачкою не підписаний та не направив адвокату. Відтак, 26 квітня 2023 року, на поштову адресу [PERSON] направлено досудову вимогу з проханням протягом трьох денного строку провести виплату у відповідності до Договору належного гонорару адвоката та штрафних санкцій за порушення зобов`язання. Копію Досудової вимоги, Відповідач отримала 08.05.2023 у приміщенні Порошківської сільської ради, про що до матеріалів справи долучається фото-копія відмітки про ознайомлення, при цьому, від отримання безпосередньо поштового відправлення з такою вимогою, Відповідач відмовилась. Станом на день подачі позову Відповідачем не надано жодної відповіді та досудова вимога не виконана. На підставі вищенаведеного просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання також не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 20 травня 2019 року між [PERSON] (відповідачкою) та адвокатом (позивачем) [PERSON] укладено Договір про надання правничої допомоги № 20.05.19. Предметом даного Договору було те, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати Замовнику правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки обумовлені Сторонами. Судом також достовірно встановлено, що на виконання умов даного Договору позивачем своєчасно та якісно надавалась правова допомога в межах предмету Договору щодо стягнення страхового відшкодування, належного Відповідачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинув гр. [PERSON] , який був чоловіком відповідачки та батьком малолітнього гр. [PERSON] . Так, послуги надані Замовнику полягали у наступному: правовому аналізі справи з метою визначення характеру вимог до страхової компанії, правовому аналізі справи з метою визначення переліку документів для підтвердження вимог, правовій консультації клієнта щодо збору та надання необхідних документів, складення інших необхідних документів, аналіз судової практики з аналогічних спорів та позицій Верховного Суду, складення позовної заяви та додатків до неї, участь у судових засіданнях у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, складення касаційної скарги та формування заяви у виконавчу службу про відкриття виконавчого провадження. Також встановлено, що 01 жовтня 2017 року поблизу буд. № 85 по вул. Свободи в с. Рожни Броварського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер [NUMBER] , гр. [PERSON] , допустив наїзд на пішохода гр. [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці пригоди. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АК/7039457 у ТДВ «Експрес Страхування». Також, 22 грудня 2017 року ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування на адресу ТДВ «Експрес Страхування» в інтересах гр. [PERSON] , гр. [PERSON] за шкоду, заподіяну автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] . У вищезазначеній заяві, заявлено вимогу про виплату страхового відшкодування [PERSON] : моральна шкода у розмірі 19 200,00 грн. та [PERSON] - моральна шкода 19 200,00 грн. і страхове відшкодування утриманцю у розмірі 115 200,00 грн. Загальна сума належного страхового відшкодування складає: 153 600,00 грн. 20 березня 2018 року ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» на адресу ТДВ «Експрес Страхування» надіслано лист з долученням постанови про закриття кримінального провадження від 19 грудня 2017 року. Встановлено, що 03 квітня 2018 року ТДВ «Експрес Страхування» здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 38 952,60 грн., що включає: 38 400,00 грн. моральної шкоди та 552,60 грн. відшкодування утриманцю. У листі ТДВ «Експрес Страхування» вих. №2697 від 04 червня 2018 року зазначено, що 03.05.2018 року було прийнято рішення сплатити частину страхового відшкодування одноразово за період до 25.10.2020 року у розмірі 17 683,20 грн. та що подальша виплата щомісячних платежів буде поновлена з 26.10.2020 року. Враховуючи те, що вказане рішення страхової компанії щодо розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання сина загиблого суперечить положенню ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем направлено до Перечинського районного суду Закарпатської області позовну заяву про стягнення належного розміру страхового відшкодування одним платежем. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «Експрес Страхування» на користь [PERSON] 96 964,20 грн страхового відшкодування, 51 207,72 грн. пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, 4 933,22 гри. трьох відсотків річних, 10 115,67 грн. інфляційних втрат, а також 6 800 грн. в якості витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2020 року Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року скасовано, та ухвалено нове судове рішення про відмову [PERSON] в задоволенні позову. Вважаючи постанову Закарпатського апеляційного суду такою, що ухвалена з порушенням процесуального та матеріального права, позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу, аргументуючи її тим, що спірні правовідносини стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та мають виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Встановлено, що за результатами розгляду Верховним Судом касаційної скарги [PERSON] поданої адвокатом Ільків Миколою Миколайовичем, 05 грудня 2022 року винесено постанову, якою постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2020 року скасовано, Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року залишено без змін. Зазначені вище обставини встановлені судом на підставі наступних доказів: - копія договору про надання правничої допомоги №20.05.19 від 20 травня 2019 року; - копія рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року; - копія постанови Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2020 року; - копія постанови Верховного Суду від 05 грудня 2022 року; - копії платіжних доручень №68807425 та №Ц005794; - копія Свідоцтва про шлюб [PERSON] ; - копія паспорта [PERSON] ; - копія Довідки з місця проживання [PERSON] ; - копія акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 24 березня 2023 року; - копія підтвердження про скерування відповідачці акту від 24 березня 2023 року; - копія досудової вимоги від 26 квітня 2023 року; - копія підтвердження про скерування відповідачці досудової вимоги; - фото-копія відмітки про ознайомлення із досудовою вимогою. - розрахунок штрафних санкцій за невиконання умов Договору про надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу Згідно ч. 3 ст. 510 ІІК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 6.1. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту його повного виконання. Договір може бути розірваний до моменту закінчення його дії як за взаємною згодою сторін, так і в односторонньому порядку. Одностороннє розірвання Договору можливе лише в випадках, передбачених цим Договором та законодавством України (п. 2.5 та 4.5 Договору). Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент отримання відповідачкою страхового відшкодування та передбачених п. 4.3.2 Договору коштів, що є гонораром адвоката, Договір розірваний не був, а відповідачка в порушення умов Договору та норм ЦК України не виконала своїх зобов`язань перед позивачем, адже не сплатила вартість наданої правової допомоги, визначеної у п. 4.3.2 Договору, чим порушила права та законні інтереси позивача. Відмова відповідачки від виконання зобов`язання чи розірвання договору в односторонньому порядку за договором про надання правничої допомоги, а саме відмова сплатити гонорар адвоката, на який при укладенні Договору розраховував позивач, є істотним порушенням його умов. Отже, існує різниця між тим, на що розраховував позивач, укладаючи цей договір, і тим, що в дійсності він отримав. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-75 цс-13. Стаття 610 ІІК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В цілому нормами законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. При цьому, Велика Палата ВС вказала, що відсутність клопотання сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, свідчить про відсутність підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України. (Додаткова Постанова ВП ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, Постанова КГС ВС від 01.09.2021 у справі № 910/13034/20). Подібні правові висновки також викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19. Аналогічний підхід також застосовує і ЄСПЛ у рішенні по справі Бєлоусов проти України (заява № 4494/07, статус рішення - остаточне). Окрім того, згідно постанови Верховного Суду від 25.01.2018 року по справі № 401/1466/15-ц, відмова відповідача від виконання зобов`язання в односторонньому порядку за договором про надання юридичних послуг, а саме відмова сплатити винагороду (гонорар), на яку укладенні нього договору розраховував позивач, с істотним порушенням його умов. У зв`язку з порушенням відповідачкою прав та інтересів позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання нею грошових зобов`язань за договором, а також на підставі того, що вона уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, не відреагувала на досудову вимогу, суд вважає, що позивач має всі правові підстави звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 593,11 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved