Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб укладений 19 жовтня 1996 року між позивачем та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис №677. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 19 жовтня 1996 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалось, кожен із них має протилежні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові і взаємоповаги. Подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2023 року вищевказану позовну заяву було передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. 10 листопада 2023 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Теперик О.В., в якій вона вказала, що просить розгляд справи проводити без її участі. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва, однак причини неявки суду не повідомив. У визначений судом строк відзиву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №677, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17 червня 2023 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначила, що сімейне життя не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вже тривалий час кожен з подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved