Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . 31 жовтня 2018 року його квартира була залита з квартири відповідача, що розташована поверхом вище. Про зазначене він повідомив ОСББ «Мій дім-125,129», представниками якого 31.10.2018 року здійснено огляд його квартири та складений акт № 48/129/2018, згідно якого підтверджено факт нанесення шкоди його квартирі у зв`язку з тим, що в квартирі відповідача [ADDRESS] виявлено розрив запірної арматури на внутрішньо квартирній системі опалення через дефект крану ( заводський брак). Позивач зазначає,\~що відповідно\~до висновку\~суб`єкта оціночної\~діяльності КП\~«Чугуївське МБТІ»\~ від\~05.11.2018\~величина \~вартості відновлювального\~ремонту \~внаслідок затоки\~становить 22876,14\~грн.\~Також через\~залиття його\~квартири з\~вини відповідача,\~ вплив\~цього на\~звичайний спосіб\~життя призвели\~до завдання\~моральної шкоди,\~яку він\~оцінює в\~розмірі 5000,00\~грн. У зв`язку із зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь: майнову шкоду в розмірі 22876,14 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., понесені ним витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту -749,56 грн., витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., а всього -26645,12 грн. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 січня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в порядку загального позовного провадження(а.с.31). 09.07. 2019року представником відповідача [PERSON] \~ адвокатом\~ Холодовим\~Л.Ю.\~надано до\~суду відзив\~на позовну\~заяву[PERSON] , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність. Зазначав, що акт обстеження від 31.10.2018 р. не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05. 2005 року № 76, оскільки в ньому відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. В акті зазначено лише дату його складання але не залиття, не встановлено орієнтованої вартості ремонту, не зазначено форми власності квартири [ADDRESS] , власників квартири [ADDRESS] не повідомляли про огляд та складання акту. Відповідач [PERSON] , хоч і зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , проте тривалий час, а саме з 01.07.2002 р. працює та проживає на території Фінляндії. Вказаний акт підписаний [PERSON] , яка не є співвласником квартири [ADDRESS] . Крім того, позивач не зазначає в який час та в чому проявилася та зафіксована моральна шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди, який є завищеним. Також вважає документально недоведеними розмір витрат на правничу допомогу (а.с.52-57, а.с. 62-64). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі, і її розгляд призначено до розгляду по суті(а.с.79). Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року. Учасники справи до суду не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимогст.128-131 ЦПК України, тому на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу (частина\~перша статті\~15,\~частина перша\~статті 16\~ЦК України).\~Порушення права\~пов`язане\~з позбавленням\~його суб`єкта\~можливості здійснити\~(реалізувати)\~своє право\~повністю або\~частково. У пунктах 8, 9 частини другої\~статті 19 ЦК України\~передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої\~статті 11 ЦК України). Судом встановлено,\~що \~ [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] ,\~\~відповідно до\~копії свідоцтва\~про право\~власності від\~13\~січня 2009\~року,\~виданого Відділом\~житлово-\~комунального господарства\~та будівництва\~виконавчого комітету\~Чугуївської міської\~ради(\~а.с.5).\~Також судом\~встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] , що розташована вище поверхом над квартирою позивача. Як вбачається з акту №48/129/2018 від 31 жовтня 2018 року про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] ,\~складеного комісійно представниками ОСББ «Мій дім -125,129», на день обстеження комісією встановлено, що під час залиття квартири [ADDRESS] постраждали 1,05 кв.м шпалери в кімнаті; 0,5 кв.м стелі в кімнаті; 0,65 кв.м. стелі в коридорі;0,15 кв.м. ДСП шафи в коридорі; 0,4 кв.м. шпалери в коридорі; 1,2 кв.м стіни в санвузлі; 0,73 кв.м шпалери в кухні; 0,65 кв.м стелі в кухні. В результаті обстеження вище розташованої квартир [ADDRESS] виявлено: розрив запірної арматури (крану) на внутрішньо квартирній системі опалення через дефект крану (заводський брак), що стало причиною залиття квартири [ADDRESS] . Необхідно провести ремонт силами: винуватця шкоди, власника квартири [PERSON] . Винуватець шкоди знаходиться за межами країни. Акт складений за зовнішнім оглядом. Для підтвердження даного акту були запрошені потерпіла сторона [PERSON] (а.с.8). Зазначений акт №48/129/2018 від 31 жовтня 2018 року містить дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину пошкодження квартири позивача, зазначає відповідача як винну особу, що спричинила збитки позивачу, та підписи осіб, якими вказані обставини визначені. Вказані в акті обставини підтверджуються й поясненнями свідка [PERSON] (дружини позивача) в судовому засіданні. У зв`язку\~з чим\~суд вважає\~безпідставними заперечення\~представника відповідача\~адвоката Холодова Л.Ю. про те,\~що акт обстеження від 31.10.2018 р. не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05. 2005 року № 76, оскільки в ньому відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Крім того, зазначені Правила не передбачають можливість встановлення вказаних обставин виключно\~актом, складеним за формою Додатку 4, а в пункті\~2.3.6. Правил передбачено лише можливість складення такого акту у разі залиття, аварії квартир. Відповідно до висновку про вартість майна від 05.11.2018 року, наданого виконавцем звіту суб`єктом оціночної діяльності КП «Чугуївське МБТІ» (оцінювач [PERSON] ) величина вартості відновлювального ремонту внаслідок затоки квартири [ADDRESS] ,\~яка належить [PERSON] та [PERSON] , становить 22876,14 грн.(а.с.10). Згідно квитанції АТ «Мегабанк»№39_5 від 09листопада 2018р. [PERSON] сплатив за експертну послугу КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» згідно замовлення №1409 від 09.11.2018р. 749 грн. 56 коп.(а.с.6). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). У частині першій\~статті 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої\~статті 22 ЦК України\~збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст. 263 ЦПК України). Відповідно до\~висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 , провадження № 61-21130сво21, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року\~\~\~\~у справі \~№ 263/14437/19, провадження № 61-13709св21, «у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину. У\~постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22)\~зазначено, що «виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства ( пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц)». У\~частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статями\~76,\~77,\~79 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Оскільки\~наявність шкоди та причинний зв`язок позивач може доводити будь-якими засобами доказування, суд вважає, що наданий [PERSON] акт №48/129/2018 від 31 жовтня 2018 року про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] ,\~складеного комісійно представниками ОСББ «Мій дім -125,129», є достовірним доказом спричинення йому шкоди належної йому квартири відповідачем [PERSON] - власником квартири [ADDRESS] , що розташована над квартирою позивача. Згідно статті\~317\~ЦК України\~ власникові\~належать права\~володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном (ч.1). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.2). Відповідно до приписів статтей 319,320 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд(ч.1) . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні\~своїх прав\~та виконанні\~обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства(ч.2). Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав (ч.3). Власність\~зобов`язує\~(ч.4). Власник\~не може\~використовувати право\~власності на\~шкоду правам,\~свободам та\~гідності громадян,\~інтересам суспільства,\~погіршувати екологічну\~ситуацію та\~природні якості\~землі(ч.5)\~Згідно ст.332\~ЦК України\~ власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 383\~ЦК України в ласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1). Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку(ч.2). Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] , представник відповідача [PERSON] адвокат Холодов Л.Ю. зазначав також, що відповідач [PERSON] , хоч і зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , проте тривалий час, а саме з 01.07.2002 р. працює та проживає на території Фінляндії. Акт про наслідки залиття квартири позивача підписаний [PERSON] , яка не є співвласником квартири [ADDRESS] . Між тим, доказів на спростування відсутності протиправності та вини, а також розміру завданої позивачу майнової шкоди\~відповідач [PERSON] в особі свого представника адвоката Холодова Л.Ю. до суду не надав, та не скористався правом на призначення у справі судової будівельно-технічної та оціночної експертизи, та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин спричиненої майнової шкоди внаслідок залиття квартири позивача та розміру спричиненої йому майнової шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача матеріального збитку в сумі 22876,14 грн. та понесених витрат на проведення оцінки вартості відновлюваного ремонту в сумі 749,56 грн. грн. доведені, тому підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд приходить до наступного. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків. Враховуючи вказані норми матеріального права, на підставі оцінки поданих сторонами доказів, встановлених обставин справи, та, виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що завдана позивачу моральна шкода самим фактом залиття належної йому квартири підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі 2000 грн. При цьому доводи [PERSON] на те, що моральні страждання полягають в тому, що він три доби не користувався електричною енергією у зв`язку із залиттям електропроводки в квартирі, фактично зіпсувалася підлога в квартирі, вимагається дорогий ремонт квартири, не доведені належними та допустимими доказами. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави(ч.1). Згідно частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги(ч.3). Згідно частини\~4\~цієї статті\~ розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами(ч.5). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами(ч.6). Як вбачається з копії договору про надання правової допомоги від 09.11.2018 року, укладеному між [PERSON] та адвокатом Мазницьким М.М., останній надає правову допомогу у справі про стягнення шкоди у зв`язку із залиттям квартири шляхом складання запиту до КЖРЕП про власника квартири, з якої було залиття вартість послуги -100 грн., складання позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної шкоди -400 грн.(а.с.16). Відповідно до квитанції №1 від 09.11.2018 року юридичної консультації Чугуївського району Ричка В.І. сплатив адвокату Мазницькому М.М. 500 грн. за складання запиту та позовної заяви(а.с.15). Оскільки в договорі про надання правничих послуг сторони визначили фіксований розмір гонорару адвоката за надання конкретних послуг, суд вважає, що ці витрати підлягають стягненню з відповідача. При цьому суд також враховує висновки Великої Палати\~Верховного Суду\~у постанові\~від 16\~листопада 2022\~року по\~справі 922/1964/21про те, що, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру і порядку обчислення таких витрат. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 Постанови). Стороною відповідача не доведено неспівмірність витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, із підставами, зазначеними в п.4 ст. 137\~ЦПК України. Як видно із матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2466,80 гривень за дві позовні\~вимоги:\~про стягнення\~матеріальної та\~моральної шкоди\~за ставками,\~встановленими \~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial