Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивачі звернулися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняла його донька [PERSON] та син [PERSON] , оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Однак [PERSON] та [PERSON] не оформили спадкові права на вказане нерухоме майно. [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] подала до органу нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Так само [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до органу нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивачі не мають можливості через відсутність правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцям. За таких підстав позивачі просять: 1) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 34,80 кв. м та житловою площею 15,50 кв. м з господарськими будівлями і спорудами, а саме: будинок під літ. «А», хлів під літ. «В», вбиральню під літ. «Г», ворота з хвірткою «2», що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 34,80 кв. м та житловою площею 15,50 кв. м з господарськими будівлями і спорудами, а саме: будинок під літ. «А», хлів під літ. «В», вбиральню під літ. «Г», ворота з хвірткою «2», що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 3) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 34,80 кв. м та житловою площею 15,50 кв. м з господарськими будівлями і спорудами, а саме: будинок під літ. «А», хлів під літ. «В», вбиральню під літ. «Г», ворота з хвірткою «2», що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 4) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 34,80 кв. м та житловою площею 15,50 кв. м з господарськими будівлями і спорудами, а саме: будинок під літ. «А», хлів під літ. «В», вбиральню під літ. «Г», ворота з хвірткою «2», що розташований за адресою: [ADDRESS] . 22.09.2023 позовна заява залишена без руху з наданням позивачам строку на усунення її недоліків. 27.09.2023 представник позивачів усунув недоліки позовної заяви. 28.09.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 25.10.2023 та визначений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 25.10.2023 витребувані від Тернопільської районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Оголошена перерва у підготовчому засіданні до 23.11.2023. У підготовче засідання 23.11.2023 позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Тришак О.Г. не з`явилися. Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивачів відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У підготовче засідання 23.11.2023 представник відповідача Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що згідно з довідкою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 518 від 20.09.2022 за наявними даними сільської ради будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] (а.с. 13). Кім цього, згідно з довідкою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 517 від 20.09.2022 будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за наявними даними сільської ради згідно з погосподарською книгою № 4 Великоглибочецької сільської ради станом на 01.01.1996 мало статус робітничого двору (а.с. 14). З інформаційної довідки № 727 від 20.10.2022, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, вбачається, що станом на 01.01.2013 державна реєстрація на житловий будинок на [ADDRESS] в бюро не проведена (а.с. 75 зв.бік). Відтак суд встановив, що спірне нерухоме майно належало [PERSON] як голові робітничого двору. Суд також встановив, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з довідкою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 518 від 20.09.2022 станом на час своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також за вказаною адресою були зареєстровані син та дочка померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Той факт, що [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. 11) та серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Стаття 529 ЦК УРСР визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1770/02-31 від 04.09.2023, винесеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. (а.с. 24), Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день смерті, є [PERSON] . Згідно з довідкою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 518 від 20.09.2022 (а.с. 13) діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] спільно проживали зі спадкодавцем на момент смерті останнього за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР та набули право власності на належне спадкодавцю спадкове майно, а саме кожний на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спірного житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1770/02-31 від 04.09.2023 (а.с. 24). Також суд встановив, що [PERSON] за життя не встиг оформити спадкові права на 1/2 частку спірного житлового будинку, оскільки [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі на належну йому 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Так, спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 21), свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. 22) та серії [NUMBER] (а.с. 23). Згідно з довідкою Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 151 від 15.03.2023 (а.с. 79) дружина спадкодавця [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] станом на 20.02.2010, тобто на момент смерті [PERSON] , спільно проживали зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Таким чином [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка відносно кожного складається, зокрема, з 1/6 частки житлового будинку з господарськими спорудами на [ADDRESS] . Разом з тим [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не отримали свідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1769/02-31 від 04.09.2023 (а.с. 83). Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод. Згідно з вимогами ст. 49 Закону України «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як: Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст. 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не здійснив державну реєстрацію такого майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і було успадковане [PERSON] та [PERSON] . Також суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті [PERSON] набув право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , хоча і не встиг здійснити державну реєстрацію такого майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і було успадковане [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки кожним. Разом з тим постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 1770/02-31 від 04.09.2023 (а.с. 24) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю. Так само постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 1769/02-31 від 04.09.2023 (а.с. 83) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] кожному на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи, що суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , суд доходить переконання, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку вказаного нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Так само враховуючи, що суд дійшов висновку, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] право власності кожен на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , суд доходить переконання, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права власності за кожним на 1/6 частку вказаного нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved