Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про скасування земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідно до державного акту серії ІІ-ЧР № 028086 від 24 квітня 2022 року вона власником земельної ділянки, площею 0,1348 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки № 307446163 від 16 серпня 2022 року власником земельної ділянки кадастровий номер 7120910100:01:002:2900, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), та земельної ділянки кадастровий номер 7120910100:01:002:2901, площею 0,0997 га, для ведення особистого селянського господарства, є відповідачка [PERSON] . Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0000781732022 та 0000782572022 від 16 серпня 2022 року вбачається, що інформацією про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08 квітня 2017 року, дата державної реєстрації земельної ділянки 25 квітня 2017 року. Державний акт на земельну ділянку позивача старого зразка, в Державному земельному кадастрі земельна ділянка не буда сформована та не зареєстрована і відсутній кадастровий номер. [PERSON] звернулася до Жашківського районного виробничого відділу ДП «Черкаський науково дослідний та проектний інститут» з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі виготовленої документації 24 лютого 2020 року в Державному земельному кадастрі було сформовано та зареєстровано по [ADDRESS] дві земельні ділянки : -площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка); -площею 0,348 га для ведення особистого підсобного господарства та надано позивачу витяг НВ 7113988452020 та НВ 7113988462020. Вивчивши кадастровий план земельної ділянки вона виявила розбіжності з Державним актом на право приватної власності на землю, а тому 30 червня 2020 року позивач звернулася з відповідною заявою до начальника відділу. 06.07.2020 року [PERSON] отримала відповідь, з якої вбачається, що неможливо внести відомості до Державного земельного кадастру, а саме координати та межі відповідного промірів її державного акту, так як суміжні земельні ділянки вже внесені до ДЗК та при реєстрації земельної ділянки видає критичну помилку по причині перетину ліній із суміжними земельними ділянками. Внести дані про земельну ділянку можливо тільки при умові зміни меж земельної ділянки в точках перетину із суміжними земельними ділянками, або внести зміни до даних ДЗК суміжних земельних ділянок шляхом їх інвентаризації. У провадженні Жашківського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж суміжного землекористування (693/698/20). По вищезазначеній справі було призначено та проведено земельну технічну експертизу на вирішення якої, поряд з іншими питаннями, було поставлено питання «Чи відповідає технічні документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 7120910100:01:002:2900, яка належить [PERSON] та знаходиться по [ADDRESS] , фактичним межовим знака?». Відповідно до висновку експерта від 09.05.2022 року № 837/21/826-832/22-23 за результатами проведення земельно-технічної експертизи у цивільній справ № 693/698/20 встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] площею (0.100 га та 0,0997 га) 02.01 для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 01.03 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7120910100:01:002:2900, 7120910100:01:002:2901 за адресою :по [ADDRESS] , не відповідає Законодавству України чинному на момент її розробки, а виявлені недоліки впливають на результати, заходи яких передбачені даною технічною документацією. Якщо земельна ділянка сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою,яка не відповідає законодавству України чинному на момент її розробки, то така земельна ділянка підлягає скасуванню в Державному земельному кадастрі. Єдиним вирішенням спірного питання є захист прав позивача у судовому порядку, шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок, кадастрові номера 7120910100:01:002:2900 та 7120910100:01:002:2901 в Державному земельному кадастрі. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.09.2022 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі та здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 21.09.2022 року від представника відповідача адвоката Зеленого Д.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовів відмовити. В обґрунтування відзивів вказав, що учасником справи обрано неналежний спосіб захисту оспорюваних прав. 23.09.2022 року від представника позивача адвоката Шквири С.В до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просила позов задовольнити у повному обсязі. 10.11.2022 року від представника позивача адвоката Шквири С.В. до Жашківського районного суду Черкаської області надійшла заява про збільшення позовних вимог та просила ухвалити рішення, яким скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, кадастрові номера 7120910100:01:002:2900, 7120910100:01:002:2901 в Державному земельному кадастрі, які розташовані по [ADDRESS] . Визнати нечинним та скасувати рішення Жашківського міської ради Черкаської області № 3-58/VIII від 22 грудня 2017 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на міцевості) на земельні ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 7120910100:002:2900 та площею 0,0997 га, для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 7120910100:01:002:2901 та передано у власність. Скасувати запис про право власності за № 24447500 та № 24447020, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] 11.11.2023 року від представника позивача адвоката Шквири С.В. до Жашківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Жашківську міську раду Черкаської області. 28.11.2023 року від представника відповідача адвоката Зеленого Д.А. до суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву вказав, що предметом спору є державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами 7120910100:01:002:2900 та 7120910100:01:002:2901 в Державному земельному кадастрі, які розташовані за адресою : [ADDRESS] ; рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації на земельні ділянки та передачу їх у власність та реєстрацію права власності. Однак право власності [PERSON] на земельну ділянку 7120910100:01:002:2900 виникло не на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 22.12.2017 року, а на підставі договору купівлі продажу від 19.05.2017 року. В цей же день державним нотаріусом здійснено державну реєстрацію права власності. Крім того, посилання позивача на висновок земельно-технічної експертизи у справі № 693/698/20 є неналежним доказом, оскільки він не досліджений та не оцінений судом у своєму рішенні по вказаній справі. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 05.12.2022 року залучено в якості співвідповідача Жашківську міську раду. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 12.01.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 06.03.2023 року зупинено провадження у справі на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області у зв`язку смертю позивача [PERSON] . Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 11.09.2023 року поновлено провадження у справі. На підставі ст. 55 ЦПК України, до участі у справі залучено правонаступника [PERSON] , яка є спадкоємцем всього мана, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Шквира С.В. заявлений позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Зелений Д.А. просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу у сумі 8000 грн. У судове засідання представник співвідповідача Жашківської міської ради Черкаської області не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, за наявними матеріалами у справі. Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 028086, [PERSON] передається у приватну власність за підставі свідоцтва про право на спадщину земельна ділянка площею 0,1348 га. Земельна ділянка розташована на території Жашківської міської ради. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -7113988452020 від 24.02.2020 року, земельна ділянка з кадастровим номер 7120910100:01:002:3147, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності приватна, площа земельної ділянки 0,1000 га. Дата державної реєстрації земельної ділянки 24.02.2020. Право власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.7-11). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -7113988462020 від 24.02.2020 року, земельна ділянка з кадастровим номер 7120910100:01:002:3148, цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства, форма власності приватна, площа земельної ділянки 0,0348 га. Дата державної реєстрації земельної ділянки 24.02.2020. Право власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.12-16). Згідно листа начальника відділу ДП «Черкаського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою» від 06.07.2019 року, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, не можливо внести відомості до Державного земельного кадастру, а саме координати та межі відповідно промірів вашого державного акту на право приватної власності на землю, так як суміжні земельні ділянки вже внесені до ДЗК і при реєстрації земельної ділянки видає критичну помилку по причині перетину ліній із суміжними земельними ділянками. Внести дані про земельну ділянку можливо тільки про умові зміни меж земельної ділянки в точках та лініях перетину із суміжними земельними ділянками, або внести зміни до даних ДЗК суміжних земельних ділянок шляхом їх інвентаризації (а.с.17). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстровано № 307446163 від 16.08.2022 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7120910100:01:002:2900 на праві власності належить [PERSON] . Номер запису про право власності: 24447500 від 16.01.2018 року. Підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серії та номер 3-58/VIII, виданий 22.12.2017. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстровано № 307446163 від 16.08.2022 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,0997 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7120910100:01:002:2901 на праві власності належить [PERSON] . Номер запису про право власності: 24447020 від 16.01.2018 року. Підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серії та номер 3-58/VIII, виданий 22.12.2017. Згідно договору купівлі продажу будинку від 19.05.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П., продавець [PERSON] зобов`язується передати майно у власність покупця [PERSON] , а покупець зобов`язується прийняття майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Будинок [ADDRESS] , та має наступні характеристики : житловий будинок з прибудовою «А», житловою площею 34,3 кв.м., загальною площею 45,3 кв.м., розташований на земельній ділянці Жашківської міської ради Черкаської області та згідно витягу № НВ-7105338952017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом у Жашківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 25 квітня 2017 року, має розмір 0,1000га, наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7120910100:01:002:2900 (а.с.99-101). Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Статті 116, 118 Земельного кодексу України передбачають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Частиною 5 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За положеннями статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В силу ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, набуття права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває в постійному користуванні іншої особи, є прямим порушенням прав такої особи на належне користування землею. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 693/698/20 від 09.05.2022 року № 837/21/826-832/22-23, фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка належить відповідачу [PERSON] та знаходиться по [ADDRESS] , не відповідає правовстановлюючому документу, Державному акту про право приватної власності на землю від 24 квітня 2002 року. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) гр. [PERSON] площею (0,1000га 0,0997 га) 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 01.032. для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7120910100:01:002:2900, 7120910100:01:002:2901 за адресою по [ADDRESS] не відповідає Законодавству України чинному на момент її розробки, а виявлені невідповідності впливають на результати, заходи яких передбачені даною технічною документацією. Земельні ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки накладаються одна на одну, а площа накладення становить 0,0002 га (2 кв.м) (а.с.29-44). \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд вважає вказаний експертний висновок від 09.05.2022 року № 837/21/826-832/22-23 неналежним доказом, оскільки він був проведений в рамках розгляду іншої справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення меж суміжного землекористування. Провадження у вищевказані справі ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 року зупинено до вирішення іншої справи. Вищезазначений висновок не досліджений та не оцінений судом у своєму рішенні по вказаній справі. \~ \~ \~ \~За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником відповідача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 08.09.2022, ордер про надання правничої ( правової) допомоги, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 на суму 3000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 4 від 12.01.2023 на суму 500 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 3 від 05.12.2022 на суму 500 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 28.11.2022 на суму 500 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 7 від 05.10.2023 на суму 500 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 6 від 06.03.2023 на суму 500 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5 від 30.01.2023 на суму 500 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 8 від 16.11.2023 на суму 500 грн. Згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу адвоката вбачається що витрати складаються з : 1) зустрічі з клієнтом, надання консультації 400 грн.; складання та подання позовної заяви до суду 2600 грн. Оскільки адвокат Зелений Д.А. являється представникам відповідача він не міг складати та подавати позовну заяву до суду. За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 3900 грн. грн., а саме : 3500 грн. за участь у судових засіданнях що підтверджується квитанціями ( 7х500= 3500) та 400 грн. за зустрічі з клієнтом, надання консультації, що є співмірними з предметом спору та складністю справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed