Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У лютому 2020 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач просив суд стягнути з: -товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ»: 47 143,48 грн. страхового відшкодування; 14 579,60 грн. - пені; 1 302,00 грн. - 3% річних від простроченої суми; 1 522,71 грн. - втрат від інфляції; 2 500,00 грн. - витрат на проведення авто товарознавчої експертизи, що разом складає 67 047,79 грн.; - [PERSON] : франшизу у розмірі 2 000,00 грн.; -вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 25.10.2018 у м.Дніпрі між автомобілем марки «Jaguar S-Type» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , сталося ДТП в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.12.2018 [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 25.10.2018 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Jaguar S-Type» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ», за заявою позивача, 19.02.2019, останньому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 30 272,34 грн. З огляду на те, що шкода спричинена ДТП позивачу становить 77 415,82 грн., що є різницею між вартістю автомобіля до ДТП і після нього та підтверджується висновком експерта, а страховою виплачено суму у розмірі 30 727,34 грн., останній вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення пені нарахованої у відповідності до ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка за період з 06.02.2019 по 08.01.2020 становить 14 579,60 грн. і штрафних санкцій передбачених ст.625 ЦК України нарахованих за період з 06.02.2019 по 08.01.2020 і на суму 47 143,48 грн., розмір яких становить: 3% річних - 1 302,00 грн., втрати від інфляції - 1 522,71 грн. Відповідачем, товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ», було надано відзив на позовну заяву доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що страхове відшкодування у розмірі 30 272,34 грн. було виплачено виходячи з вартості автомобіля після ДТП - 115 000,00 грн. (вартість автомобіля зазначена позивачем у пошкодженому стані - 69 856,52 грн.), встановленого за допомогою платформи AUTOonlaine. Крім того, зазначено, що страховою, на виконання п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 25.02.2019, було здійснено виплату пені у розмірі 418,01 грн. Тобто, відповідачем виконано, в повному обсязі, обов`язок з відшкодування шкоди спричиненої ДТП. Позивачем було надано відповідь на відзив доводи викладені в якому зводяться до безпідставності посилання відповідача на вірність здійсненого ним розрахунку розміру спричиненої шкоди з у рахуванням аукціону проведеного на платформі AUTOonlaine. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Литвиненка І.Ю. від 10.03.2020 відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Литвиненка І.Ю. від 09.06.2020 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Куцеволу В.В., яким за ухвалою від 22.03.2021 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Також, судом вирішено відмовити у прийнятті до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.07.2022 за клопотанням позивача, призначено у справі автотоварознавчу експертизу. Клопотання представника товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» про призначення авто товарознавчої експертизи залишено без розгляду. У зв`язку з призначенням експертизи, провадження у справі зупинено. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.06.2023, поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено їх до розгляду у судовому засіданні. У судове засідання, позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. У судове засідання, відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, не здійснювалося. Так, судом встановлено, що відповідно до копії постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.12.2018 прийнятої за результатами розгляду справи №200/17763/18, [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 25.10.2018 у м.Дніпрі між автомобілем марки «Jaguar S-Type» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . 26.10.2018 представник [PERSON] - [PERSON] , звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до копії поліса №АМ/5130550, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Jaguar S-Type» державний номерний знак [NUMBER] застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ». Вказаним полісом встановлено: розмір франшизи - 2 000, 00 грн., розмір страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну - 100 000, 00 грн. Згідно копії висновку експерта №0812/18/18 від 05.12.2018 (наданого за зверненням позивача), наданого експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] становить 147 272,34 грн. Ринкова вартість транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] в аварійному стані після ДТП, становить 69 856,52 грн. Також у вказаному висновку зазначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 167 435,82 грн., а вартість транспортного засобу на момент ДТП - 147 272,34 грн. Відповідно до копії квитанції про вартість експертних послуг від 05.12.2019, за складання експертного висновку, [PERSON] , ФОП судовий експерт Дроздов Ю.В., сплачено 2 500,00 грн. Згідно копії звіту щодо вартості пошкодженого транспортного засобу №245/02-19 від 17.02.2019 складеного оцінювачем [PERSON] (проведеного за заявою страхової компанії), вартість транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] в аварійному стані після ДТП становить 115 000,00 грн. Відповідно до страхового акту №ЦВ/18/3191 та розрахунку страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування становить 30 272,34 грн. Вказаний акт та розрахунок не містить погодження з потерпілою особою. Також у зазначеному розрахунку вказано, що ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП - 147 272,34 грн., а вартість відновлювального ремонту - 167 435,82 грн. Згідно копії відповіді наданої заступником Голови Фонду державного майна України від 17.10.2019 за вих.№10-58-18242, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом МЮ і Фонду державного майна України від 24.11.2003, застосування спеціалізованого аукціону - Інтернет платформи AUTOonlaine під час розрахунків вартості залишків автомобіля не передбачено. Відповідно до висновку №525-23 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №932/1506/20 наданого судовим експертом ДНДІСЕ Кравченко О.Г., ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] , в стані після ДТП, яка сталася 25.10.2018 за цінами, що діяли на дату ДТП, склала 68 613,23 грн. Згідно копії квитанції та акту №525-23 здачі-приймання висновку експерта №525-23, за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №932/1506/20, [PERSON] було сплачено 9 559,20 грн. Позивачем надано розрахунок штрафних санкцій. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Приписами ЦК України у взаємозв`язку із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що сторони вільні в погоджені мов договору. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається ліміт відповідальності страхувальника, а також розмір франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування. Згідно з висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої їм унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу у межах страхових сум (ліміту) визначеного договором. У відповідності до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно п. 30.1 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.12.1 ст.12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 36.6 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. З огляду на те, що позивач не згоден із визнанням транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак [NUMBER] фізично знищеним, заявлені вимоги щодо відшкодування різниці між вартістю вказаного автомобіля до ДТП та після, з вирахуванням суми франшизи, підлягають задоволенню за рахунок товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» - 45 143,48 грн. (147 272,34 грн. (розмір збитків) -69 856,52 грн. (вартість автомобіля після ДТП) - 30 272,34 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 2 000,00 грн. (розмір франшизи)), а за рахунок [PERSON] підлягає відшкодуванню франшиза у розмірі 2 000,00 грн. Також, з товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягають стягненню витрати позивача на проведення експертизи у розмірі 2 500,00 грн. Доводи відповідача товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» щодо необхідності встановлення вартості транспортного засобу у пошкодженому стані на рівні 115 000,00 грн., спростовуються наявним у справі висновком судової експертизи, а також інформацією зазначеною в листі Фонду державного майна України від 17.10.2019 за вих.№10-58-18242. Також суд вважає за необхідне зазначити про те, що відповідачами не висловлено своїх заперечень з приводу вартості автомобіля після ДТП, а також вартості його відновлювального ремонту. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.3 ст.530 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВП/ВС від 11.04.2018 прийнятій за результатами розгляду справи №758/1303/15-ц. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно п.3 ч.1 ст.20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 36.5 вказаного Закону, визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на те, що товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФІ-ГАРАНТ» повинно було здійснити виплату страхового відшкодування до 05.02.2019 (05.11.2018 отримано заяву від 26.10.2018 про виплату страхового відшкодування), на користь позивача за період з 06.02.2019 по 08.01.2020 підлягають стягненню: 13 993,75 грн. - пені, 1 250,33 грн. - 3% річних, 1 364,91 грн. - інфляційні витрати, що нараховані на суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 45 143,48 грн. Посилання відповідача товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» щодо виплати пені у розмірі 418,01 грн. судом не береться до уваги, оскільки факт отримання таких коштів не підтверджено позивачем, а факт сплати - належними доказами. Також суд зазначає, що обґрунтування вказаної суми не містить посилання щодо розрахунку періоду за порушення якого було сплачено вказану суму. В силу вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача, з товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800,00 грн. та витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 9 559,20 грн., а з [PERSON] - 40,80 грн. (судовий збір).

Outcome: partial