Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS] , яка складає з себе частину житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] . Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України від 16 серпня 2023 року прізвища [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або претендують на спадщину, не має. Позивач звернувся до державного нотаріуса Добропільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно померлої матері - [PERSON] , 1941 року народження. За результатами звернення нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки позивач із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернувся, доказів постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини не надав, тому у відповідності до ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що спадщину не прийняв. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, оскільки у зв`язку із загрозою обстрілів міста та постійною тривогою, 03 липня 2022 року разом із дружиною, яка є інвалідом 3 групи, евакуювався за кордон. [PERSON] виїжджати відмовилась, за нею доглядали батьки дружини позивача. До України [PERSON] повернувся 31 липня 2023 року, що призвело до того, що позивач не мав змоги займатися оформленням спадщини. Враховуючи викладене, позивач просить суд визначити йому, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні вимог наполягає. Представник позивача адвокат Акульшина В.Д. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача, Білозерської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника ради, заперечень не має, рішення просив ухвалити на розсуд суду. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 вересня 2022 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради Донецької області (а.с.10). Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується доданими до позовної заяви документами. Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України № 056/1122-а/2 від 16 серпня 2023 року, українські прізвища [PERSON] , [PERSON] , а також російський запис [PERSON] , у документах наданих [PERSON] для експертизи, є ідентичними (а.с.17). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10 травня 1995 року (а.с.20) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.21). 21 квітня 2011 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого вона все своє майно, з чого б воно не складалося, та де б не знаходилося, у тому числі трикімнатну квартиру [ADDRESS] , заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Добропільської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєвої О.В. від 14 серпня 2023 року № 567/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] матері - [PERSON] , [INFO] , яке складається з трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.23). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не відкрита (а.с.54-57). Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» у редакції постанови КМУ № 719 від 24.06.2022 року установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як установлено судом, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із загрозою обстрілів міста та постійною тривогою, 03 липня 2022 року разом із дружиною, яка є інвалідом 3 групи, евакуювався за кордон. До України [PERSON] повернувся 31 липня 2023 року, що призвело до того, що позивач не мав змоги першочергово займатися оформленням спадщини. З огляду на викладене суд вважає, що причини пропуску для прийняття спадщини, є поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що відповідач не має заперечень щодо задоволення позову, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , тому його вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved