Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Адвоката Скіць С.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] одружилися. Другий шлюб [PERSON] уклала з [PERSON] , взявши прізвище другого чоловіка [PERSON] . За час шлюбу [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . 14.11.1990 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON] . Також позивач вказує, що 06 серпня 2020 року згідно з заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Миколенко ІМ., [PERSON] заповіла своє майно своєму синові позивачу по справі, [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Отже строк для подання заяви сплив 17 серпня 2023 року. Позивач зазначає, що у зв`язку з хворобою, яка через гострий біль обмежувала його в можливості вільно пересуватися, тому він не мав змоги своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. І тільки 04.09.2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , а 05.09.2023 року приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подання заяви. Зазначено, що [PERSON] не проживав зв спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та не звернувся до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що спадщину не прийняв. \~ \~ \~ \~Однак, позивач звертає увагу суду, що влггку 2023 року, страждаючи від сильних болів у правій нозі під час мінімального фізичного навантаження та під час ходьби, не міг повноцінно рухатись в звичайному своєму темпі без болю. В липні 2023 року він звернувся до сімейного лікаря зі скаргами на обмеженість пересування і повноцінних рухів в нозі. Сімейний лікар за неможливості! встановити попередай діагноз самостійно направив [PERSON] на консультацію в обласну лікарню до судинного хірурга. 20.07.2023 року обласний судинний хірург [PERSON] для встановлення точного діагнозу хвороби направив [PERSON] на ультрозвукоу діагностику до медичного центру Євромед. 20.07.2023 року в діагностичному відділенні КНП Першої Черкаської міської лікарні йому зроблено ультразвукове ангіосканування вен нижніх кінцівок і надано заключення: ехо-ознаки набряку м`яких тканин гомкки; варикозного розширення вен в басейні В1 та МПВ, дисплазм вен правої н/кінцівки. Даних за тромбоз глибоких вен на момент огляду не виявлено. Ехо-ознаки кісти Беккера в правій підколінній ділянці, з розривом в нижньому полюсі Встановлено діагноз: 183.90 варикозне розширення вен нижніх кінцівок без виразки або запалення; варикоз на обох нижніх кінцівках; рецедив; хронічна венозна недостатність СЗ; ускладнена розривом кіста Беккера правого коліна. За результатами обстеження у лікаріа [PERSON] був направлений на стаціонарне лікування в ортопедичному відді1ленні КНП Черкаська обласна лікарня ЧОР. Відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» [PERSON] знаходився на\~лікуванні у\~ортопедичному відділенні\~з 04.08.2023\~року по\~14.08.2023\~року, з діагнозом забій правого колінного суглобу з пошкодженням кістки Бейкера, призначене консервативне лікування з рекомендацією спостереження у сімейного лікаря, обов`язковим оглядом ортопеда через 3 місяці. На наступний день після завершення стаціонарного лікування у зв`язку з тим, що боліу нозіне проходили, [PERSON] звернувся до сімейного лікаря зіскаргами на болі, важкість у правій нозі під час фізичних навантажень та під час ходьби, обмеження рухів. За результатом огляду терапевта (сімейного лікаря) [PERSON] призначено лікування та заборонено фізичні навантаження, вказано на обмеження навантаження на нижню кінцівку протягом двох тижнів. Таким чином, з 15.08.2023 до 08.09.2023 позивач перебував на лікуванні максимально обмеживши навантаження на ноги, відповідно до рекомендацій сімейного лікаря [PERSON] , що викладені у довідці №23-230354/365903 від 08.09.2023 року про огляд терапевта (сімейного лікаря). Таким чином, позивач просить суд врахувати, що наявність у позивача тривалої хвороби, яка загострилася в період з липня по вересень 2023 року, що і стало причиною неможливості звернутися до 17.08.2023 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право га спадщину за заповітом, а тому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , [INFO] , протягом трьох місяців після набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, з наданням терміну для усунення недоліків. 02.10.2023 року на виконання вимог ухвали, позивачем недоліки усунуті. Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 31 жовтня 2023 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Скіць С.М. не з`явилися, хоча. До початку розгляду справи по суті адвокат подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просив задовольнити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, наведеного у позові та з урахуванням доказів, які додані до позовної заяви. В судове засідання представник Черкаської міської ради не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні спору поклався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 06 лютого 1960 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 06.02.1960 року, Серія [NUMBER] . (а.с.10) Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 14 листопада 1990 року Серія [NUMBER] - [PERSON] та [PERSON] , 17 грудня 1959 року розірвали шлюб, про що зроблено актовий запис №246. Прізвище жінцки присвоєно [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого повторно 12.02.1985 року. Батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2023, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м.\~Черкаси (актовий запис №\~579). Відповідно до Заповіту від 06 серпня 2020 року, [PERSON] все рухоме та нерухоме майно де б не було і з чого б воно не складалося, і взагалі те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає сину [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Відповідно до Постанови приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. від 05.09.2023 №85/02-14 відмовлено спадкодавцеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що на час смерті проживала в [ADDRESS] Згідно з листом приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М., встановлено, що 05 вересня 2023 року винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] не проживав зв спадкодавицею [PERSON] та не звернувся до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що спадщину не прийняв, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом\~(ст.\~1217\~ЦК України). До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті (ст.\~1218\~ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях\~1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна\~наступна черга\~спадкоємців за\~законом одержує\~право на\~спадкування у\~разі відсутності\~спадкоємців попередньої\~черги,\~усунення їх\~від права\~на спадкування,\~неприйняття ними\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~1259\~цього Кодексу\~(ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1258\~ЦК України).\~Як визначено\~ч.\~1\~та ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України, спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.\~1270 ЦК України). За положеннями\~статті 1272\~ЦК України, якщо\~спадкоємець протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього\~Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За\~письмовою згодою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~п.\~3.15\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~що затверджений\~наказом МЮУ\~22.02.2012\~№296/5,\~якщо спадкоємець\~протягом шести\~місяців не\~подав до\~нотаріальної контори\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв спадщину. Суд\~може визначити\~спадкоємцю,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини\~(п.\~3.16). Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п.3.17). Як визначено\~п.\~3.18\~Порядку,\~не вимагається\~звернення до\~суду для\~визначення додаткового\~строку,\~достатнього для\~прийняття спадщини,\~якщо усі\~спадкоємці,\~які прийняли\~спадщину,\~подадуть письмову\~заяву про\~згоду на\~прийняття спадщини\~спадкоємцем,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини. Такі\~заяви спадкоємців\~мають бути\~подані нотаріусу\~до видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, враховуючи що він, зокрема у період з 20.07.2023 року по 08.09.2023 року, у зв`язку з загостренням хвороби (варикозне розширення вен) перебував на лікуванні, що підтверджується медичними документами. Таким чином, за результатами розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог, оскільки встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та те, що він у встановленому законом порядку не відмовився від спадщини. Отже, слід встановити [PERSON] додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (померла [INFO] ., актовий запис №579, оскільки саме строк у два місяці є достатнім. На думку суду, зазначене рішення є справедливим, таким, що не суперечить положенням діючого законодавства та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи зазначені вище обставини та

Outcome: approved