Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У квітня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів\~.\~Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилося троє синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з [PERSON] не склалось, рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Куйбишевським районним судом Запорізької області по справі № 319/1154/21 від 29 листопада 2021 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.11.2021 року і до досягнення кожним з дітей повноліття. На даний час [PERSON] проживає в Польщі, має стабільний заробіток, взагалі не цікавиться життям, фізичним здоров`ям та ментальним розвитком спільних дітей. На момент початку ворожої агресії Російської Федерації 24.02.2022 року позивачка зі спільними дітьми проживали за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Колишній чоловік не мав наміру допомогти евакуюватися до безпечного місця, та не виходив на зв`язок. Знаходячись з дітьми в окупації, відпрвідач так і не зв`язався з ними. В подальшому, при евакуації з окупованої території до безпечного місця перебування: [ADDRESS] , це потребувало значних фінансових витрат та практичної допомоги, колишній чоловік та батько трьох спільних малолітних дітей фінансово жодним чином не допоміг. До 2022 року позивач мала стабільну офіційну роботу, але у зв`язку з початком військової агресії Російської Федерації у лютому 2022 року та окупації населеного пункту місця її проживання, позивач втратила роботу, а її доходи стали не стабільними, загальний матеріальний стан значно погіршився у порівнянні з листопадом 2021 року, коли було видано судовий наказ по управі № 319/1154/21 від 29.11.2021 року. Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України N 309 від 22.12.2022 „Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Більмацька селищна територіальна громада віднесена до таких територій з 03.03.2022 року. Інших малолітніх дітей, окрім спільних, на утриманні у відповідача не має. Відповідно до закону „Про Державний бюджет на 2023 рік прожитковий мінімум протягом року залишатиметься на рівні 1 грудня 2022 року і відповідно для дітей становить: у віці до 6 років 2272 грн.; віком від 6 до 18 років 2833 грн. На думку позивача 50% розмір від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку повинен бути наступним: для дітей віком до 6 років 1136 грн. (2272 грн. х 50 %); для дітей віком від 6 до 18 років 1416,50 грн. (2833 грн. х 50 %). З урахуванням чого, аліменти на дітей становлять: [PERSON] - [INFO] - 5 років (1136 грн.); [PERSON] - [INFO] - 11 років (1416,50 грн.); [PERSON] - [INFO] - 16 років (1416,50 грн.). Позивач посилаючись на те, що сукупний розмір аліментів, який повинен сплачувати відповідач на підставі судового наказу, виданого Куйбишевським районним судом Запорізької області по справі № 319/1154/21 від 29.11.2021 року станом на момент подання цієї позовної заяви є тверда грошова сума, що становить: 1136 грн. + 1416,50 грн. + 1416,50 грн. = 3969 грн., просить позовні вимоги задовольнити, змінити спосіб стягнення аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягненню дітьми повноліття, оскільки аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є гарантованим державою, а у випадку якщо офіційний дохід відповідача буде більшим, це прямо вплине на краще забезпечення дітей. Ухвалою суду від 01.05.2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 16.08.2023 року клопотання представника відповідача, задоволено. Розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 16.08.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому, просить відмовити позивачу [PERSON] в задоволені позову в повному обсязі про зміну способу стягнення аліментів з відповідача [PERSON] посилаючись на те, що дійсно від шлюбу з позивачкою відповідач [PERSON] , має трьох дітей, які на даний час проживають з матір`ю у Великій Британії, як вимушено переміщені особи на час окупації селища Кам`янка (Більмак) Пологівського району Запорізької області. У своєму позові [PERSON] , зазначила що вона фактично проживає в [ADDRESS] , це не відповідає дійсності. Доказом того, що позивачка проживає за кордоном є висновок щодо вирішення спору щодо участі одного з батьків (батька [PERSON] ) у виховані дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та визначення способів такої участі. Також позивачка не надала до суду, як доказ, саме які кошти вона витрачає на проживання ніби в Тернополі, при цьому отримує щомісячно на кожну дитину по 3000 гривень допомоги, при цьому мешкає в Великій Британіїї і також отримує допомогу від іноземної країни в іноземній валюті. До суду не надано жодного чеку, квитанції по оплаті за винайм житла в Тернополі, до позовної заяви не долучено жодного доказу. На комісії Кам`янської селищної військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, яка відбулася 02.08.2023 року, в присутності позивачки [PERSON] , розглядалося питання і по сплаті аліментів, яка пояснила, що дійсно [PERSON] щомісячно перераховує кошти на утримання дітей в сумі від 4000 до 6000 гривень, не зважаючи на те, що Більмацький відділ державної виконавчої служби зупинив свою роботу у зв`язку з окупацією. На даний час готуються матеріали до Запорізького обласного відділу державної виконавчої служби, щодо поновлення виконавчого провадження, згідно чинного законодавства України. Буде проведено перерахунок аліментів за час припинення роботи Більмацького ВДВС Пологівського району Запорізької області, та надано до суду доказ того, що відповідач не має заборгованості по аліментах, та своєчасно виконує свої зобов`язання, як батько на утримання дітей . Відповідно довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5, відповідачу [PERSON] за період з 2001 року по 2019 рік, під час відрахування до Пенсійного фонду України податків, з 2019 року відповідач припинив свою підприємницьку діяльність у зв`язку з введеннямв країні карантину „КОВІД 19. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, заробляє кошти підробітками, в центрі зайнятості не перебуває на обліку, та не отримує ніяких коштів від держави в якості допомоги по безробіттю. Позивачка [PERSON] подала 15.05.2023 року позови до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] , справа № 335/4115/23, ухвалою суду від 30.05.2023 року позов було повернуто [PERSON] за не усунення недоліків по справі 03.07.2023 року [PERSON] , знову подає позов до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] , справа № 335/5887/23, суддя Воробйов A.B., на даний час відсутня інформація про відкриття провадження у справі у Єдиному реєстрі судових рішень. Вимога позивачки про зміну способу аліментів є надуманою та передчасною, оскільки це рідні сини відповідача, яких він любить і буде матеріально допомагати не залежно в який спосіб будуть стягуватися аліменти, чи є рішення суду чи ні. Крім того, розмір про стягнення яких просить позивачка є необґрунтованим, вимога про стягнення 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття не підтверджена належними доказами та суперечить нормам чинного законодавства. На даний час матеріальний стан відповідача є незадовільний, так як він не має постійної роботи, не має, а ні власного житла, а не постійного доходу. Позивач не надала жодних доказів того, що вона зверталась до головного управління відділу виконавчої служби у Запорізькій області про те, що відповідач ухиляється від виконання свої обов`язків, як батько по сплаті аліментів по судовому наказу Куйбишевського районного суду від 21.11.2021 року, як заявник по справі, а навпаки сам відповідач виконує судовий наказ щоб уникнути боргу по сплаті аліментів. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідношення, саме на позивачці в даному випадку лежить обов`язок доведення можливостей доведення відповідача сплачувати аліменти, лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, саме по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. 25.08.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, позивач зазначає, що категорично не погоджується з позицією, міркуваннями та припущеннями викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву, зазначає, що заяви відповідача не стосуються предмету спору у даній справі та направлені на затягування розгляду справи, зокрема, на підставі наступного. Місце проживання позивача не впливає на предмет, підстави та підсудність даної справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Питання порядку виховання спільних дітей чи позбавлення батьківських прав не є предметом розгляду даної справи, висновок Кам`янської селищної військової адміністрації Пологівського району Запорізької області не має відношення до даної справи, а його долучення представником Відповідача до відзиву та посилання у тексті відзиву на нього направлені лише на затягування розгляду справи та ухиленню від сплати аліментів. З наданих представником відповідача платіжних доручень вбачається лише те, що відповідачем аліменти сплачуються нерегулярно та не в повному обсязі. Неможливість відповідача сплачувати аліменти не знімає з нього обов`язку по їх оплаті, а сума в 4 000 грн. на місяць на трьох дітей, які вимушено перебувають закордоном є очевидно недостатньою для забезпечення їм безпечних умов проживання, належних умов життя та навчання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. З`ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши надані докази суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 року. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області по справі № 319/863/20 від 09.12.2020 року шлюб між [PERSON] з [PERSON] розірвано. Від шлюбу у сторін по справі народилося троє синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Куйбишевського районного суду Запорізької області по справі № 319/1154/21 від 29.11.2021 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.11.2021 року і до досягнення кожним з дітей повноліття. Статтею 180 СК України\~визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3\~ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3\~ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2\~ст. 77 ЦПК України). Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачу належало доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1\~ст. 182 СК України. Однак, пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про понесення позивачем витрат, середньомісячний розмір яких становить 3969 грн., саме на утримання спільних синів. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми, визначеної рішення суду на 1/2 частку від заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , позивач [PERSON] зазначала, що у твердій грошовій сумі, які стягуються з відповідача становить величину меншу, ніж визначений СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення витрат позивача на утримання неповнолітніх синів. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч. 2\~ст. 182 СК\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу позивачем не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed