Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Полтавська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, про визнання заповіту недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя, а саме 25.08.2009 [PERSON] склала заповіт за умовами якого, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого не складалось, і взагалі все те, на що вона б мала право за законом на день смерті, заповіла їй. Даний заповіт було посвідчено секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 34. В подальшому, маючи намір прийняти спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , вона звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус їй повідомив, що 18.03.2011 [PERSON] склала інший заповіт, посвідчений секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 10, за умовами якого, належну їй за законом частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області заповіла синові [PERSON] . Аналізуючи рукописний текст даного заповіту, виконаний від імені [PERSON] «Заповіт прочитано мною вголос о 16 год. 05 хв., його зміст та умови відповідають моїм дійсним намірам. [PERSON] », вона дійшла висновку про те, що він виконаний не спадкодавицею [PERSON] , а іншою, невідомою особою. У зв`язку з викладеним позивачка просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки адвокат Окольчишина І.М., підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні по суті заявлених позовних вимог жодних пояснень не надав, при вирішення даного спору покладався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Представник Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П. в судовому засіданні пояснила, що оспорюваний заповіт, від 18.03.2011, було посвідчено у Полтавській сільській раді, проте на прохання відповідача [PERSON] даний заповіт було підписано спадкодавицею [PERSON] вдома у присутності [PERSON] та [PERSON] . Вона допомагала [PERSON] підписати заповіт, оскільки остання не могла самостійно писати. Однак, зміст заповіту повністю відповідає волі заповідача. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Ново-Андріївка Первомайського району Миколаївської області померла [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.6). За життя, а саме 25.08.2009 [PERSON] склала заповіт, за умовами якого, на випадок своєї смерті, усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона буде мати право за законом на день своєї смерті, заповіла [PERSON] . Даний заповіт було посвідчено секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П., зареєстровано в реєстру за № 34 (а.с.7). З метою оформлення спадкових прав, [PERSON] звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса Колесніченко Л.І. (а.с.48). Проте нотаріус їй повідомив, що 18.03.2011 [PERSON] склала інший заповіт, посвідчений секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 10, за умовами якого, на випадок своєї смерті, належну їй за законом частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, вона заповіла синові [PERSON] (а.с.53 зворотній бік). Відповідно до статей\~1233,\~1234 ЦК України,\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями\~1247,\~1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1254 ЦК України,\~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Статтею 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За приписами ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених Цивільним кодексом України. У пунктах 1, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз`яснено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи; відповідно до ч. 1ст. 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недотримання стороною (сторонами) вимог, які встановленістаттею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до частини першої статті 202\~ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України\~визначено такі вимоги: зміст правочину не може суперечити цьому\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам\~ЦК України\~щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо). Згідно з вимогами ч. 3\~ст. 203 ЦК України,\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Тобто, за своєю правовою природою відсутність волевиявлення учасника правочину є самостійною підставою для визнання його недійсним, при цьому правові наслідки недотримання цієї вимоги закону передбачені статтями 229 - 235 ЦК України. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд, не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Згідно висновку експерта № 23-4061від 09.08.2023, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено зокрема, що підпис від імені [PERSON] у вигляді запису «Бабенко», розміщений в графі «ПІДПИС» у наданому на експертизу заповіті від 18.03.2011, посвідченому секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П. та зареєстрованому в реєстрі за № 10 (матеріали справи, на обкладинці якої є рукописні записи: «Полтавська сільська рада та її виконавчий комітет Документи нотаріальних дій (заповіти) 10 березня 16 листопада 2011 року На 35 аркушах збер.75 років», арк.с. 13), виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Цей підпис виконано з намаганням наслідування почерку (підписам) [PERSON] (а.с.97-115). Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Виходячи з аналізу наведених норм права, з урахуванням висновку експертизи, суд дійшов висновку, що заповіт від імені\~ [PERSON] , посвідчений 18.03.2011 секретарем Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Шевчук Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 10, має бути визнаний недійсним, оскільки він не був підписаний\~спадкодавицею [PERSON] ,\~що свідчить про відсутність її волевиявлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 236 ЦК України,\~правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору, в сумі 840,80 грн. та витрат за проведення експертизи, в сумі 6425,08 грн., слід покласти на відповідача.

Outcome: approved