Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого уповноваженого представника, адвоката Златі Н.С., звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний у 2018 році. З 2017 року діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його повному утриманні та вихованні. З 2020 року сторони взагалі не спілкуються, оскільки відповідачка виїхала за кордон. Відповідачка життям та здоров`ям дітей не цікавиться, з ними не спілкується, навіть у телефонному режимі, участі у вихованні не приймає. Відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей, що є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подачі заяв по суті. Відповідачка [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подала, хоча судом їй було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В підготовчому судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю. Представник Служби у справах дітей Ренійської міської ради та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ренійської міської ради Матуліна Ю.А. позовні вимоги підтримала повністю, з урахуванням того, що органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд визнав можливим провести підготовче судове засідання у відсутність відповідачки, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та її неявка не перешкоджає цьому. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 34, 35 - копії свідоцтв про народження). Шлюб між відповідачкою [PERSON] та позивач [PERSON] було розірвано (а.с.44-45 - копія рішення Згурівського районного суду Київської області від 06.03.2018 року справа № 365/19/18). Рішенням Виконавчого комітету Ренійської міської ради визначено місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Діти зареєстровані та проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання батьком дітей створені належні житлово-побутові умови для проживання, діти забезпечені всім необхідним (а.с. 41, 42 - витяги з Реєстру територіальної громади, а.с. 43 - витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, а.с. 49 - копія Рішення, а.с. 21 - Акт обстеження умов проживання, а.с. 46 - висновок до Акту оцінки потреб сім`ї ). Вихованням та утриманням дітей займається лише батько [PERSON] , мати [PERSON] , участі у житті дітей не приймає, що підтверджує, зокрема, і малолітня [PERSON] у своїх поясненнях ( а.с. 36-40 - протоколи опитування, а.с. 48 - інформація за результатами рейду Служби у справах дітей Ренійської міської ради). Рішенням Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27 жовтня 2023 року № 178 затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . В обґрунтуванні даного висновку зазначено, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, самоусунулась від їх виховання та утримання, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям (а.с. 95 - рішення, а.с. 96-97 - висновок). Таким чином, відповідачка [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , участі в житті дітей не приймає, з ними не спілкується, вихованням та утриманням не займається, все це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Приймаючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з батьком, позивачем [PERSON] , який дбає про дітей, забезпечує їх всім необхідним. В свою чергу, мати дітей, відповідачка [PERSON] з дітьми не проживає, з ними не спілкується, їхнім життям та здоров`ям не цікавиться. Все це свідчить про повну байдужість відповідачки до долі своїх дітей. Судом не встановлені поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачкою. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дітей, окрім як розірвання їхніх сімейних зв`язків з матір`ю. Суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити повністю та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved