Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Орган опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 27 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №47. Від вказаного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . 14 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем було розірвано, актовий запис №66 від 14 жовтня 2009 року. Після розірвання шлюб відповідач зовсім не приймає участі у вихованні їхнього сина, з сином не спілкується, не відвідує його та телефонує йому, жодної матеріальної та моральної допомоги сину не надає. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2012 року було визначено місце проживання їхнього сина [PERSON] з його батьком [PERSON] , тобто, з позивачем. Вказаним рішенням було встановлено, що з терміну розірвання шлюбу сторін, тобто, жовтня 2009 року, мати залишила дитину з батьком, протягом трьох років фактично не спілкувалася з сином. Фактично з кінця 2009 року дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні батька. Навіть після ухвалення рішення суду відповідач свого ставлення до сина не змінила. Крім того рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 вересня 2014 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі часини від усіх видів її заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . Однак відповідач аліменти на утримання сина не сплачує. У зв`язку з наведеним позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 29 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28 вересня 2023 року. Зокрема, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачеві було роз`яснено про його процесуальні права передбачені ч.8 ст.178 та ст.193 ЦПК України, а саме про право на подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Крім того, було роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі третім особами, що у відповідності до положень статті 181 ЦПК України вони мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву, у строк визначений відповідачу для подання відзиву. 21 листопада 2023 року позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява позивача від 10 серпня 2023 року, в якій він просить справу розглянути у його відсутність, оскільки він перебуває на військовій службі та не має можливості прибути в судове засідання (а.с.18). Відповідач 28 вересня 2023 року в підготовчому засіданні повідомила, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками до неї отримала, однак просила відкласти підготовче судове засідання на іншу дату, оскільки потребує консультації з юристом. Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року з урахуванням позиції позивача та клопотання відповідача, з метою дотримання прав сторін, підготовче судове засідання було відкладено на 21 листопада 2023 року. Відповідач 21 листопада 2023 року в підготовче судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву від 21 листопада 2023 року, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, однак 09 листопада 2023 року та 15 листопада 2023 року від органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , з якого вбачається, що 30 жовтня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Подільської міської ради Подільського району Одеської області розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За результатом розгляду зазначеного питання комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Подільської міської ради Подільського району Одеської області доручено службі у справах дітей Подільської міської ради Подільського району Одеської області підготувати, для подачі до суду, висновок органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] .. З метою з`ясування думки дитини [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] 02 листопада 2023 року спеціалістом служби у справах дітей Подільської міської ради Подільського району Одеської області було проведено бесіду з неповнолітнім [PERSON] .. Під час бесіди зі слів дитини встановлено, що мати з ним не спілкується ще з його п`ятирічного віку, матеріально не забезпечує його, взагалі не цікавиться його життям. Неповнолітній [PERSON] вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. З правовими наслідками для нього у разі позбавлення батьківських прав матері ознайомлений. На підставі викладеного орган опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.60-61, 64-65). Представник третьої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був повідомлений. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від представника третьої особи не надходило, причини своєї неявки суду не повідомляв. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяв позивача та відповідача, в яких вони висловлюють свою позицію щодо позовних вимог, а також висновку третьої особи - органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч.ч.1, 2, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши висновок органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2001 року Котовським МРВ УМВС України в Одеській області (а.с.5-6). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2007 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.30), а також довідкою Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради №1332 від 15 серпня 2023 року (а.с.26). Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2008 року Відділом реєстрації акті цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, де в відомостях про батьків батьком зазначений позивач [PERSON] , а батьком зазначена відповідач [PERSON] (а.с.7); Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, однак 14 жовтня 2009 року шлюб Відділом реєстрації акті цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області було розірвано, актовий запис №66, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14 жовтня 2009 року (а.с.10). Частиною 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З позовної заяви вбачається, що позивач скористався своїм правом та просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, при розгляді цивільних справ керується принципом верховенства прав, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено частиною 1, 2 та 4 статті 10 ЦПК України. Частиною 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до частини 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Змістом частини 2 статті 164 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. З позовної заяви вбачається, що відповідач не приймає участі у належному вихованні сина, не цікавиться його навчанням у школі, його фізичним та розумовим розвитком. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина ніколи не отримувала матеріальної, ані моральної підтримки від відповідача. Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2012 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини задоволено та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до копії виконавчого листа №505/3497/14-ц від 04 вересня 2014 року, виданого 27 листопада 2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] (а.с.12). З довідки про склад сім`ї, виданої 11 липня 2023 року Подільською міською радою Подільського району Одеської області на ім`я [PERSON] , вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] власник, [PERSON] , [INFO] мати, [PERSON] , [INFO] брат, [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно довідки Органу самоорганізації «Квартальні комітети» №4 від 13 липня 2023 року, позивач за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.14). У відповідності до довідки [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України №12/1481-23 від 25 липня 2023 року позивач відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до Державної прикордонної служби України 22 листопада 2022 року. З 12 січня 2023 року по теперішній час військову службу проходить в [NUMBER] прикордонному загоні (військова частина [NUMBER] [ADDRESS] ) (а.с.15). З довідки про доходи [PERSON] від 24 липня 2023 року вбачається, що його доходи за період з січня 2023 року по червень 2023 року становлять 268020 гривень 42 копійки (а.с.16). Відповідно до довідки закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Подільського району Одеської області №320 від 05 липня 2023 року, виданої [PERSON] , учню 10 класу, його мати [PERSON] за період навчання сина в школу не приходила, не займається його вихованням. Ні в усній, ні в письмові формі навчанням дитини не цікавилася (а.с.17). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, при розгляді даної справи судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, та відповідно до її заяви від 21 листопада 2023 року погоджується з вимогами позивача про позбавлення її батьківських прав. Приписами частини 2 статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Водночас суд враховує той факт, що на даний час існує виконавчий лист №505/3497/14-ц від 04 вересня 2014 року, виданий 27 листопада 2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області, відповідно до якого з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . В такому разі суд не вбачає підстав для призначення стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхнього сина в межах даної справи, оскільки відповідне рішення вже ухвалене та перебуває на виконанні. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. В прохальній частині позовної заяви позивач просив суд не стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі зверненням до суду з даною позовною заявою, а саме судовий збір. Врахувавши бажання позивача щодо розподілу судових витрат, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору за подання вказаного позову до суду в розмірі 1073 гривні 60 копійок, суд приходить до висновку про залишення судових витрат за позивачем. Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності із частиною 1 статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved