Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі спільною заявою подружжя, яке має дітей, про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 03.09.2015 між заявниками зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилися діти - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначили, що спільне життя між ними не склалось. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведуть. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей: малолітнього сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] , про що свідчать нотаріально посвідчені договори від 18.10.2023, зареєстровані за № 1609 та № 1610. Заявники вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а відтак просять розірвати шлюб укладений між ними. 23.10.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала з підстав у ній наведених. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав з підстав у ній наведених. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03.09.2015, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складено актовий запис № 1538. Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. У даному шлюбі у сторін народились діти - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . 18.10.2023 між заявниками були укладені договори між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання. Дані договори посвідчені приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстровані в реєстрі за № 1609 та № 1610. Відповідно до умов договорів заявники домовилися, що місцем постійного проживання дітей є місце проживання батька. У цих договорах сторони також визначили особисті та спільні зобов`язання батьків щодо участі у належному вихованні та забезпеченні умов проживання дитини. Так, згідно з положенням ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 109 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом подання до суду заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3 ст. 109 СК України). Так, у спільній заяві заявники зазначили, що після реєстрації шлюбу їх сімейне життя не склалось та станом на даний час шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. Відтак, враховуючи фактичні взаємини заявників як подружжя, причини розірвання шлюбу та обставини життя заявників, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя заявників як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам заявників. При цьому суд також приймає до уваги, що між заявниками укладені договори, за умовами яких заявниками вирішені усі питання щодо визначення місця проживання їх дітей, їх утримання та виховання, та що такі умови не порушують особисті та майнові права заявників та права їх дочки і сина. Підстави вважати, що укладення цих договорів та подання заяви про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, відсутні. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved