Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21 листопада 1998 року виконавчим комітетом Мар`янівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №7. В обґрунтуванні позову зазначив, що 21.11.1998 вони з відповідачкою уклали шлюб. У шлюбі у них народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Подружні відносини між ними припинилися у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. З січня 2023 року вони проживають окремо. Вказав, що примирення та збереження шлюбу не можливе і буде суперечити його інтересам. 20.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце проведення була повідомлена належним чином. 28.11.2023 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.11.1998, про що зроблено актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 06.09.2023 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). Після реєстрації шлюбу прізвище жінки змінено на [PERSON] . Позивачем у позовній заяві зазначено, що спільні діти досягли повноліття. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просив покласти витрати зі сплати судового збору на сторін порівну. Ураховуючи принцип диспозитивності, закріплений у положеннях ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд залишає 50% сплаченого судового збору, відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3196688353.1 від 14.09.2023, за рахунок позивача, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч.1,2 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved