Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

В липні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 125357,16 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.12.2021 сторони домовились про придбания для позивача, силами вповідача, автомобіля на одному з автомобільних аукціонів США. Відповідач зазначив, що позивач повинна сплатити до початку аукціону 1000 доларів США, пояснюючи це страхуванням своїх ризиків на випадок відмови позивача від подальших заходів по придбанню автомобіля. 07.12.2021 позивач сплатила на рахунок відповідача 1000 доларів США. 21.12.2021 між [PERSON] та ТОВ «КОЛУМБ АВТО ДІМ» укладено договір про надання консультаційних послуг № 3289/21. У ніч з 22.12.2021 на 23.12.2021 відбулися торги на аукціоні «Copart», на яких відповідач придбав для позивача автомобіль SUZUKI SX4 2011 року випуску. 23.12.2021 відповідач повідомив позивача про придбання автомобіля і вислав на електронну адресу позивачу INVOICE (рахунок-фактуру) на суму 1038 доларів США за придбаний автомобіль на аукціоні (вартість автомобіля 775 доларів США, аукціонний збір 263 доларів США), який позивач сплатила 24.12.2021. Оригіналів документів на вищезазначений автомобіль відповідач позивачу не передав. Замовником вимоги пп. 3.2.2, пп. 3.2.3 п. 3.2 договору про здійснення оплати за надані виконавцем послуги були виконані в повному обсязі. Сума платежів, сплачених позивачем на користь відповідача за автомобіль придбаний з аукціону США та за доставку його в порт Одеси без розмитнення, склала 3428 доларів США. У січні 2022 року відповідач повідомив позивача про те, що автомобіль в порт Одеси не відвантажили, а з квітня місяця 2022 року взагалі перестав виходити з позивачем на зв`язок. Жодних оригіналів документів на SUZUKI SX4 2011 року випуску, які були б необхідні для отримання автомобіля в порту призначення та для розмитнення його на території України позивачем від відповідача отримано не було, оскільки відповідач таких документів позивачу не надав/не відправив. 28.01.2023 позивач отримала смс-повідомлення від брокерської компанії COLAMBUS, що автомобіль стоїть на платній стоянці (порт Бремерхафен, Німеччина), за яку позивач винна цій компанйї 3192 євро. Про подальшу долю придбаного на аукціоні США автомобіля позивачу до сьогодні не відомо. На телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику. Направлено відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Визначено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Учасники у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.12.2021 сторони уклали договір № 3289/21 про надання консультаційних послуг, предметом якого є зобов`язання виконавця надавати консультаційні послуги щодо придбання такого, що був в користуванні (вживаного) та/або пошкодженого транспортного засобу на автомобільних аукціонах США (IAAI, Copart, Manheim), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги. Виконавець зобов`язаний надавати замовнику консультаційні послуги, які зазначаються шляхом усного узгодження та/або в електронному листуванні сторонами шляхом направлення листів на електронну пошту, повідомлень у додатках Viber, Telegram або WhatsApp (п. 1.2 Договору). Віповідно до п. 1.3 договору до консультаційних послуг, що є предметом даного договору, належать: вивчення пропозицій з продажу Товару за параметрами, визначеними Замовником, на аукціонах США (IAAI, Copart, Manheim); підбір пропозицій з продажу Товару за параметрами, визначеними Замовником, на аукціонах США (IAAI, Copart, Manheim); надання інформації про умови придбання Товару на автомобільних аукціонах США (IAAI, Copart, Manheim), в тому числі щодо сплати всіх необхідних платежів, що виникають на території США (податків, комісійних платежів вартості доставки у порт відправлення та вартості поміщення Товару у контейнер); надання інформації з питань функціонування логістичної системи, що включає в себе підбір транспортної компанії, узгодження умов транспортування, строків та вартості доставки Товару Замовнику, аналіз готовності експортних документів для відправлення Товару (Title або інший вид документу на Товар, що дозволяє здійснити експорт Товару); надання інформації про умови та вартість митного очищення Товару при перетині митного контролю України, що включає в себе підбір митного брокера; надання інформації про порядок та умови сервісу та/або ремонту Товару; надання інформації про порядок сертифікації та реєстрації Товару на території України. Згідно з п. 2.1 договору цей договір діє 30 (тридцять) днів з моменту його підписання за виключенням терміну доставки товару замовнику, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до п. 4.1. договору вартість послуг за даним договором не залежить від вартості товару на аукціоні США та вказується окремо у виставлених рахунках. Замовником вимоги пп. 3.2.2, пп. 3.2.3 п. 3.2 договору про здійснення оплати за надані виконавцем послуги були виконані та сплачено: 1000 доларів США сплачені 07.12.2021; 1038 доларів США сплачені 24.12.2021; 1390 доларів США сплачені 24.12.2021. Сума платежів, сплачених позивачем на користь відповідача, складає 3428 доларів США, що еквівалентно 125357,16 грн. Так, законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Частиною 2 ст. 16 ЦК України, встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів, передбачений ст. 16 ЦК України не є вичерпним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Положеннями ст. 902 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно з ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 1253,57 грн. За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи міститься: копія договору про надання правової допомоги від 01.03.2023; копія додаткової угоди № 1 від 05.06.2023; копія акту виконаних робіт від 05.06.2023; копія виписки по рахунку. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності. Окрім цього суд зауважує, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Тобто підготовка позову з додатками не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Досліджуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру 3000,00 грн витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі, які підлягають стягненню з відповідача, враховуючи співмірність складності справи, виконаним адвокатом робіт, часу та виплаченого гонорару. На підставі викладеного,

Outcome: approved