Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У квітні 2023 р. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, а саме інфляційну складову боргу в розмірі 8 359,44 грн., три відсотки річних в розмірі 989,89 грн. відшкодувати судові витрати, посилаючись на те, що [PERSON] є споживачем вказаних послуг, однак не виконує свої зобов`язання щодо їх оплати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.04.2023 р. справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2023 р. справу прийнято та відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. 27.06.2023 р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність нарахування суми основного боргу за період з 20.01.2022 р. по 01.06.2022 р. 26.09.2023 р. представником Позивача Лопатіним К.О. подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2023 р. провадження у справі закрито в частині. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 Комунальному підприємству «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже з 01.05.2018 р. надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Судом встановлено, що 03.04.2020 р. між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено Договір № 530702 на постачання теплової енергії та гарячої води, відповідно до якого Позивач зобов`язався постачати теплову енергію Відповідачу, а Відповідач зобов`язався отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених в цьому Договорі (а.с. 36-39). Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 03.06.2020 р. (п. 8.1 Договору). 03.05.2020 р. між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої Договір доповнили п.8.4 «Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (а.с. 49). Відповідно до договору купівлі-продажу нежилої будівлі від 05.04.2019 р. [PERSON] є співвласником частини нежитлової будівлі № 21 лі. З, загальною площею 497,90 кв.м за адресо. [ADDRESS] (попередня нумерація будівлі №5 Наказом Департаменту містобудування та архітектури від 07.08.2020 р. № 819 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Києві» об`єкту нерухомості реєстраційний номер 615610980382 присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS] ). Співвласники [PERSON] (1/4 частина) та [PERSON] (1/2 частина) надали згоду на укладання зазначеного Договору (а.с. 65-66). Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.2.1 Договору Позивач зобов`язався постачати Відповідачу теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до Договору. Облік споживання Абонентом теплової енергії здійснюється за приладами обліку (п.5.1 Договору в редакції від 03.05.2020р.) Відповідно до п. 2 Додатку № 4 до Договору Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Постачальнику вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії. Відповідно д п. 5 Додатку № 4 до Договору Абонент щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує у Центрі обслуговуванні клієнтів за адресою: [ADDRESS] : облікову карту фактичного споживання теплової енергії за звітній період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду ; акт виконаних робіт. Згідно п. 2.3.1, п. 2.3.2 Договору Відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору. Відповідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Відповідно до п. 40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У зв`язку зі встановленням під час розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах по категорії споживачів «Інші» перевищення фактичних нарахувань, згідно зі встановленими тарифами, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 р. № 1209 над фактичними витратами, КП «Київтеплоенерго» виконало перерахунок коефіцієнтів зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для категорії споживачів «Інші» із застосуванням щомісячної середньозваженої фактичної вартості природного газу за одиницю продукції. Таким чином у квітні, травні та грудні 2022 року було здійснено перерахунок за поставлену теплову енергію за період з листопада 2021 р. по березень 2022 р. включно. Відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію, в результаті чого за період нарахувань з грудня 2021 р. по грудень 2022 р. включно утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становила 158 937,52 грн., пеня за прострочення виконання складає 27 810,32 грн., інфляційна складова боргу 38 215,80 грн., три відсотки річних 4 893,63 грн. Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи підтверджують, що адміністративна будівля за адресою [ADDRESS] обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води у спірний період були врегульовані Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, регулювали відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина перша статті 2 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно частини першої статті 9 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно абзаців 1, 2 частини п`ятої статті 13 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було підготовлено та у газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 р. № 34 (5085) опубліковано договір про надання послуг зцентралізованого опалення та постачання гарячої води; його зміст відповідає змісту типового договору, затвердженого означеними вище Правилами. Такі договори є договорами приєднання. Відповідно до пункту 20 означених вище Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Томуслід дійти висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В свою чергу, судом встановлено, що 19.01.2022 р. договір за яким постачається теплова енергія на об`єкт за адресою [ADDRESS] , було переукладено на ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», яке є власником зазначеної нежитлової будівлі на правах довгострокової оренди та фактичним споживачем всіх комунальних послуг, зокрема послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а саме укладено договір № 530709 від 19.01.2022 р., дію Договору продовжено до 15.12.2025 р. (а.с. 102-105). Про це СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» повідомило ТОВ СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» листом від 09.01.2023 р. за вих. № 30/5/3/278 (а.с. 115). По причині розірвання договору з [PERSON] , з метою оплати спожитої теплової енергії за договором № 530702 від 03.04.2020 р. [PERSON] 20.01.2022 р. сплачено 65 500,000 грн. 25.01.2022 р. фахівцями КП «Київтеплоенерго» відбулось відключення споживача (абонента) [PERSON] та одночасне підключення нового споживача (абонента) ТОВ «СМАРТ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», відповідно Наряду № 7 від 25.01.2022 р. та Наряду № 8 від 25.01.2022 р. (а.с. 114) КП «Київтеплоенерго» повідомило, що після відкриття провадження по справі Позивачем були проведені коригування нарахувань за спожиту теплову енергію за Договором № 530702 у бік зменшення на суму 128 524,28 грн. (а.с. 158). Відповідачем здійснена оплата за спожиту теплову енергію на суму 30 413, 24 грн. (а.с. 154) Позивачем здійснено перерахунок інфляційної складової боргу, 3 % річних на суму 30 413,24 грн. у період з грудня 2021 р. по грудень 2022 р. (а.с.160) Пеня та інші нарахування у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань визначаються позивачем у твердій сумі на час подання позову і включаються в ціну останнього, з якої сплачується судовий збір у встановленому законом розмірі ( п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»). Суд, перевіривши наведені позивачем розрахунки заборгованості, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційної складової боргу в розмірі 8 359,44 грн., три відсотки річних в розмірі 989,89 грн. підлягають задоволенню. Згідно статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 684,00 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved