Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

08 вересня 2023 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (гарячого водопостачання), в якому зазначило, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (гарячого водопостачання) до приміщення площею 50,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтею 24 Закону України « Про теплопостачання», основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. 02.02.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання, відповідно до умов якого розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа, що настає за розрахунковим. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідачі здійснюють неналежну оплату за надані підприємством послуги, чим порушують зобов`язання. Станом на 17.08.2023 року заборгованість відповідача за період з 01.10.2018 року по 31.10.2021 року становить 14307,35 грн. Тому, позивач просить: стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного прийняття рішення не заперечує. Подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3\~807,35 грн. за період 01.10.2018 року 31.10.2021 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 02.02.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання, відповідно до умов якого розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст.ст. 319, 322, 509, 526, 610, 611 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком [NUMBER] , існує заборгованість за період з 01.10.2018 року по 31.10.2021 року за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 14307 грн. 35 коп. А згідно заяви про зменшення позовних вимог заборгованість відповідача за період з 01.10.2018 року по 31.10.2021 року становить 3\~807,35 грн. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно п.п.1,5 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.ч 1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Отже, відповідач користується послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та гарячої води не проводить, внаслідок чого за період з 01.10.2018 року по 31.10.2021 року утворилась заборгованість в сумі 3 807 грн. 35 коп., яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Судові витрати по справі складають 2\~684 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved