Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

09 серпня 2023 року заявниця звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності [PERSON] ( [INFO] , місце народження: село Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область), яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу - Договору дарування від 27 серпня 1971 року, який посвідчений нотаріально у м. Боярка нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., зареєстрований в реєстрі за №4216, у якому обдарованою зазначена [PERSON] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду послалася на наступні обставини. [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла доньці. За заявою [PERSON] державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області Петух Н.П. відкрила спадкову справу та повідомила, що не має можливості оформити спадщину на житловий будинок садибного типу, оскільки в Договорі дарування від 27.08.1971 року, який посвідчений нотаріально у м. Боярка нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., зареєстрований в реєстрі за №4216, зазначено прізвище/ім`я/по-батькові померлої: [PERSON] , однак у свідоцтві про смерть, заповіті на інших документах зазначено: [PERSON] , тобто у право установчих та документах наявні розбіжності, які позбавляють заявницю можливості оформити право власності на спадкове майно, іншого визначеного законом порядку виправити цю розбіжність, окрім звернення до суду із відповідною заявою, немає. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.08.2023 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 16 серпня 2023 р., відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: заінтересовані особи: державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області Петух Наталія Петрівна, Білогородська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання заявниця не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представниця заявниці через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв/ клопотань по суті справи та/ або про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не надходило. Суд, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, серед іншого, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , про що 29 листопада 2022 року Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №351. 14 вересня 2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, за яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що належатиме на день смерті і на що за законом матиме право, померла заповіла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області від 02.06.2023 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] (заява про прийняття спадщини № 550 від 01.12.2022 року, спадкова справа № 204/2022). Так, на підставі договору дарування, посвідченого 27 серпня 1971 року у місті Боярка нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І. та зареєстрованого за №4216, будинок з надвірними будівлями в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області 54 кв.м. житлової площі, отримала в дар [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 16431032, виданого 20 січня 2014 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, земельна ділянка кадастровий номер 3222480404:02:002:5032 площею 0,2127 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 20 березня 2002 року Гайсинським РВУМВС України у Вінницькій області, громадянці [PERSON] , [INFO] , уродженці села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (на час розгляду справи - ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне - 18 вересня 2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення, а саме право реалізувати спадкові права. Як встановлено судом, невідповідність у написанні по батькові [PERSON] , що міститься у договорі дарування, посвідченому 27 серпня 1971 року у місті Боярка нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І. та зареєстрованому за №4216 з паспортом громадянина України допущено при написанні і переведенні по батькові із російської мови на українську, і виправити таку помилку інакше як у судовому порядку неможливо, а отже вимоги заяви підлягають задоволенню. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з яких встановлюється, що в написанні по батькові [PERSON] має місце невідповідність даним зазначеним у паспорті громадянина України, пов`язана з його перекладом з російської мови, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - Договору дарування від 27.08.1971 року, який посвідчений нотаріально у м. Боярка нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., зареєстрований в реєстрі за №4216. За встановлених обставин вимоги заяви підлягають задоволенню.

Outcome: approved