Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

ТОВ «ЮНІЯФАРМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Свої вимоги мотивували тим, що 24.02.2023 року між ТОВ «ЮНІЯФАРМ» та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого ТОВ «ЮНІЯФАРМ» передало [PERSON] у позику грошові кошти у сумі 82000,00 грн..Також договором було обумовлено кінцеву дату повернення частинами отриманих у борг коштів, а саме до 24.08.2023 року, та відповідальність (санкції) за прострочення повернення боргу, 20 % штрафу, інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми, передбачені ст.625 ЦК України. Відповідач умови договору не виконала, повернула лише частину боргу, саме з вказаних обставин позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості 93988,79 грн., з яких 74259,43 грн сума боргу, 2249,47 сума інфляційного збільшення, 1080,32 грн. 3% річних та штраф у сумі 16400 грн.. 04.09.2023 року ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк на відзив. 11.10.2023 року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час, день та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 02.11.2023 року. Відповідно до ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступнного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов`язань, а саме з договору позики, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Матеріалами справи встанолено, що 24.02.2023 року відповідач уклала з позивачем договір позики, відповідно до якого ТОВ «ЮНІЯФАРМ» передало [PERSON] у позику грошові кошти у сумі 82000,00 грн. з кінцевим терміном повернення частинами позики до 24.08.2023 року. Дане підтверджено договором позики від 24.02.2023 року (а.с.6,7) та видатковими касовими ордерами № 109 від 24.02.2023 року на суму 40250,00 грн. та № 110 від 27.02.2023 року на суму 41750,00 грн. ( а.с.9,10). Відповідач частково повернула позику, а саме 24.03.2023 року 3899,20 грн., 24.04.2023 року 1026,12 грн., 24.05.2023 року 2000,00 грн., 26.06.2023 року 815,25 грн., що в загальній сумі складає 7740,57 грн.. Дане підтверджено прибутковими касовими ордерами №№ 77, 99, 117, 160 та квитанціями, що відповідають датам повернення. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, в результаті щого станом на день направлення позову до суду має заборгованість по тілу позики 74259,43 грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти обо інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України, передбачено своєчасне повернення боргу у строк та впорядку обумовленому в договорі. Та оскільки як встановлено в судовому засіданні, на час розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, а тому з неї підлягає до стягнення сума основного боргу, у розмірі 74259,43 грн.. Згідно п.7.5 договору позики за невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язання за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити на користь позикодавця штраф в розмірі 20% від розміру позики. Відповідно дост.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема :сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Та оскільки відповідач порушила грошове зобов`язання, то до стягнення з неї підлягає сума штрафу обумовлена в договорі, а саме 16400,00 грн. (82000,00 х 20%). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін)- ст.530 ЦК України. Договором позики встановлений кінцевий строк виконання договору 24.08.2023 року. На час розгляду справи договір позики залишається не виконаним, а тому з відповідача підлягають до стягнення інфляційні витрати та три проценти річних від простроченої суми, заявлені позивачем відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Стягнення зазначених нарахувань не залежить від того, чи передбачено це в договорі , чи ні . Позивачем надано розрахунок збитків від інфляції за період 27.03.2023 року по 23.08.2023 рік в розмірі 2249,47 грн. та розрахунок трьох відсотків річних за період з 28.02.2023 року по 23.08.2023 року в розмірі 1080,32 грн.. При перевірці розрахунків проведених позивачем, судом враховані правові позиції, викладені у постановах Верховного суду щодо вказаного питання, а саме: - Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 зазначив, що у кредитора згідно з частиною 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення; - згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/600/18, викладеною у постанові від 05.07.2019, нарахування інфляційних втрат за наступний період має здійснюватися з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання; - зазначена позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/306/18 від 30.07.2019, а також у постановах Верховного Суду у справах № 905/306/18, №908/1928/18, № 904/4565/18, №904/4083/18, № 904/10242/17, № 913/63/18. А тому, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком трьох відсотків річних від простроченої суми 74259,43 грн. за період з 28.02.2023 року по 23.08.2023 рік у сумі 1080,32 грн., яка була розрахована за формулою: сума боргу *3% річних / 100%*кіл-ть днів прострочення та розрахунком збитків від інфляції за період 27.03.2023 року по 23.08.2023 рік в розмірі 2249,47 грн., який було розраховано шляхом нарахування інфляційних втрат на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення. При цьому, за наступні місяці базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося). Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому також з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення збитки від інфляції в розмірі\~2249,47 грн., та три відсотки річних в розмірі 1080,32 грн.. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також мають бути присудженні понесенні останнім витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684 гривні 00 копійок. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved