Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

30 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 лютого 2009 року, від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] . Також позивач зазначає, що син перебуває на її утриманні, оскільки відповідач перестав надавати кошти для потреб сім`ї, що зумовлює необхідність звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] працевлаштований, має постійний дохід, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні він не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Обґрунтовуючи розмір аліментів, позивач зазначає, що частка заробітку відповідача є тим розміром аліментів, що відповідає вимогам закону, не порушує інтереси відповідача та захистить права дитини. На підставі\~наведеного позивач\~просить суд\~стягувати зі\~ [PERSON] \~на свою\~користь \~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частки заробітку\~щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявою від 21 листопада 2023 року просить розгляд справи здійснювати без його участі. У вказаній заяві відповідач також зазначає про часткове визнання позову. Мотивуючи свою позицію, [PERSON] зазначає, що він визнає заявлений до стягнення розмір аліментів (1/4 частку його заробітку). Разом з тим, відповідач висловлює заперечення щодо стягнення аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 30 серпня 2023 року, оскільки він надає кошти сину готівкою для щоденних витрат та дозвілля. Крім того, в період з 01 серпня 2023 року по 14 листопада 2023 року він перерахував кошти на картковий рахунок сина в загальному розмірі на 4822 гривень. В листопаді 2023 року він перерахував на картку вчителя сина 1758,79 гривень для придбання зошитів, оплатив 860 гривень на друк фотоальбому та 619,10 гривень за харчування. На підставі наведеного відповідач просить стягувати аліменти, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). Суд установив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 05 липня 2017 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а. с. 7). Частиною першою ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Частиною першою\~ст.\~182\~СК України\~передбачені обставини,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розміру\~аліментів,\~це зокрема:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити стан здоров`я та матеріальне становище дитини [PERSON] , а також матеріальне становище сторін, оскільки ані позивач, ані відповідач не надали доказів на підтвердження вказаних обставин. Разом з тим, суд ураховує часткове визнання позову відповідачем та пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, на підставі чого вважає за можливе визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Суд відхиляє заперечення відповідача щодо стягнення аліментів з дати набрання рішенням законної сили, а не з дати пред`явлення позову про стягнення аліментів з огляду на таке. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Системний аналіз ст. 181 СК України дає підстави для висновку, що порядок, умови та спосіб виконання батьками обов`язку утримувати дитину, а також розмір матеріальної участі батька та матері в утриманні дитини визначаються за домовленістю між ними. У разі якщо батьки не дійшли згоди між собою щодо розміру аліментів на утримання дитини, то той з батьків з ким проживає дитина має право звернутись до суду про стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідач вказує, що станом на день звернення до суду з цим позовом він добровільно виконував свій батьківський обов`язок щодо матеріального утримання дитини, зокрема перераховував кошти на картку дитини. Однак, відповідач належним чином не підтвердив, що він з позивачем за спільною домовленістю погодили саме такий його спосіб участі в утриманні дитини. Надана відповідачем виписка з карткового рахунку не може слугувати доказом добровільної сплати аліментів, оскільки вказаний доказ не містить відомостей про власника карткового рахунку № [NUMBER] та про призначення платежу «аліменти». Добровільне надання платником аліментів коштів своїй дитині (на дозвілля, в якості подарунку) не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти, які мають відповідне цільове призначення. Суд ураховує, що відповідач бере матеріальну участь в утриманні неповнолітнього сина, оплачує певні витрати, пов`язані з навчанням дитини в школі, однак це не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти з дати пред`явлення позовної заяви до суду, адже це прямо передбачено ч. 1 ст. 191 СК України. Також суд зазначає, що стягнення аліментів з дати набрання відповідним рішенням законної сили (про що просить відповідач) не відповідає вимогам закону та за певних умов може суперечити інтересам дитини, які є пріоритетними у спірних правовідносинах. З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1073,60 слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved