Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

21 червня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яку уточнив та просить: виділити в натурі та визнати за нею право власності на наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: Приміщення житлового будинку літ."А", загальною площею 25,5 кв.м.: прихожа "3-5", площею 11,6 кв.м.; житлова кімната "3-6", площею 13,9 кв.м. Ганок літ. "а2". Приміщення прибудови літ. "а4", загальною площею 15,6 кв.м.: коридор "3-1", площею 8,5 кв.м.; кладова "3-2", площею 3,8 кв.м.; ванна "3-3", площею 1,8 кв.м.; вбиральня "3-4", площею 1,5 кв.м. Господарські споруди: Сарай літ. "Г", Сарай літ. "Б4", Погріб літ. "П1", що розташовані в [ADDRESS] (показано рожевим кольором в додатку №1 Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1728 від 04.09.2023 року по цивільній справі №585/2597/23, провадження №2/585/665/23). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-124, та витягу про державну реєстрацію прав №33675889 від 02.04.2012 року на праві приватної спільної часткової власності належить 7/40 частки домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2014 року, за реєстр. №135, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17163666 від 31.01.2014 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 7/25 частки домоволодіння за вказаною адресою. Також на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1996 року за реєстр. №1-1-1238, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 27/100 (по 27/200 кожному) частки домоволодіння за [ADDRESS] . Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №327176537 від 28.03.2023 року інші частки домоволодіння за [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, належить Відповідачам, у таких частках: [PERSON] - 1/10ч.; [PERSON] - 7/40ч. Проте позивач з відповідачами не домовилися про порядок володіння та користування вказаним домоволодінням. З врахуванням висновку експерта №1728 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 04.09.2023 року, просила суд про виділ її частки із майна, що є у спільній частковій власності. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 03.07.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 08.10.2023 року позивачем було уточнено позовні вимоги із урахуванням висновку експерта №1728, складеного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 04.09.2023 року, згідно заяви просила суд про виділ її частки із майна, що є у спільній частковій власності у натурі, та про припинення права спільної сумісної власності із іншими співвласниками нерухомого майна. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 19.10.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, позов підтримав, просив про його задоволення. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви про визнання позову, в яких просили справу розглядати без їх участі. Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилися, зважаючи на положення ч. 2 ст. 349 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-124, виданого державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Білашенко Ю.В., та витягу про державну реєстрацію прав №33675889 від 02.04.2012 року на праві приватної спільної часткової власності належить 7/40 частки домоволодіння, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,0198 га, кадастрові номери 5910700000:05:031:0013; 5910700000:05:031:0014 та складається з: житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - А, житловою площею 91,0 кв.м.; загальною площею 178,2 кв.м.; житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - А1, житловою площею 34,3 кв.м.; загальною площею 62,9 кв.м. та слідуючих надвірних споруд: сараю дощаного - Б; сараю дощаного - Б1; сараю дощаного - Б2; сараю цегляного - В; літньої кухні цегляної В1; сараю дощаного - Г; гаражу цегляного - Д; сараю цегляного - Ж; погрібу цегляного - п/г; погрібу цегляного - п/г1; погрібу цегляного - п/г2; вбиральні цегляної - У; гаражу цегляного З., розташованого по [ADDRESS] (а.с. 7-9, 15-18). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2014 року, за реєстр. №135, виданого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Проскурня Л.1. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17163666 від 31.01.2014 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 7/25 частки домоволодіння, житловою площею 125,3 кв.м.; загальною площе 242,2 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами під номером [ADDRESS] , яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,0259 га, кадастровий номер 5910700000:05:031:0015. До надвірних будівель та споруд відносяться: житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою - А, житловою площею 91,0 кв.м.; загальною площею 178,2 кв.м.; житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою - А1, житловою площею 34,3 кв.м.; загальною площею 64,0 кв.м.; ганок цегляний - гн; сарай дощаний - Б; сарай дощаний - Б1 ; сарай дощаний - Б2; сарай цегляний - В; літня кухня цегляна - В1; сарай дощаний - Г; гараж цегляний - Д; сарай цегляний - Ж; погріб цегляний - п/г; погріб цегляний - п/г1 під літ. Ж; погріб цегляний - п/г2, вбиральня цегляна - У; гараж цегляний З(а.с. 10-12). Згідно договору купівлі-продажу від 06.06.1996 року за реєстр. №1-1-1238, посвідченого державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Проскурня Л.І., [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 27/100 (по 27/200 кожному) частки домоволодіння за [ADDRESS] (а.с. 13-14). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №327176537 від 28.03.2023 року інші частки домоволодіння за [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, належить: [PERSON] - 1/10ч.; [PERSON] - 7/40ч.(а.с. 19-21). Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1728 від 04.09.2023 року по цивільній справі №585/2597/23, провадження №2/585/665/23, згідно якого представляється можливим запропонувати варіант виділу частини житлового будинку з надвірними спорудами співвласнику [PERSON] за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та іншим співвласникам домоволодіння запропоновано варіант поділу, за яким їм виділено у власність приміщення і надвірні будівлі домоволодіння у межах їх фактичного використання. (а.с. 99-122). Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч.1,2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 3ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 19.12.2018 року у справі № 1301/362/2012 системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Таким чином, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно з ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі. За таких обставин суд приходить до висновку, що виділ в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільному частковому володінні сторін у справі є технічно можливим, оскільки між співвласниками існує сформований порядок користування спільним майном і при виділенні позивачу в натурі частки із такого домоволодіння не порушується право власності інших співвласників та не потребується відступу від розміру ідеальних часток інших співвласників, а тому заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України , суд,

Outcome: approved