Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

19.11.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Харківської міської ради, третьою особою зазначивши Приватного нотаріуса ХМНО Мусієнко О.І., і просить суд визнати поважною причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Харків. Визначити [PERSON] додатковий строк у 6 (шість) місяців з часу набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у місті Харків. Стягнути судовий збір з відповідачів на користь позивача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Його син, позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянином Ізраїлю, однак, протягом декількох років постійно проживає у Соціалістичній Республіці В`єтнам. У зв`язку з пандемією та складною ситуацією переміщення між країнами, [PERSON] не мав можливості приїхати на територію України для прийняття спадщини у встановлений законом строк (6 місяців з дня смерті спадкодавця) шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Через родичів позивача, які перебувають на території України, [PERSON] стало відомо, що 06.05.2021 року приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. відкрита спадкова справа №67602070, а також, що далека родичка позивача - [PERSON] хоче прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті батька позивача - [PERSON] . У разі, якщо вона не прийме спадщину, то спадкоємцем у даному випадку стане Харківська міська рада, яку позивач з цих причин також визначив відповідачем. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, інших спадкоємців першої черги, визначеної положеннями ст. 1261 ЦК України, немає, [PERSON] , посилаючись на ч.3 ст. 1272 ЦК України та судову практику Верховного Суду, зазначає про наявність підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 26.11.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова заяву про забезпечення позову представника позивача [PERSON] - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олена Іванівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задоволено. Заборонено Приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олені Іванівні (свідоцтво №3854, адреса: [ADDRESS]) вчиняти дії щодо видачі будь-якій особі свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі №67602070 до набрання законної сили рішення по цивільній справі №639/7822/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олена Іванівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.12.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олена Іванівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Призначено підготовче засідання. 28.12.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Агаєвої С.М. надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що представник позивача не надала суду відповідні докази (ані заяву позивача до нотаріуса про прийняття спадщини, що подана з пропущенням строку, ані постанову про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії). Крім того представник відповідача вважає, що в позовній заяві невірно зазначено коло відповідачів, зокрема, крім [PERSON] , яка є спадкоємцем п`ятої черги та своєчасно звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , безпідставно відповідачем зазначено Харківську міську раду. Крім того, на думку представника відповідача, вказана в позовній заяві причина не може бути визнана судом поважною, оскільки практика Верховного Суду свідчить про те, що саме по собі перебування спадкоємця за кордоном не може вважатися поважною причиною пропуску строку. Такий висновок зробив Верховний Суд у постановах від 17.04.2019 року по справі № 161/9998/17 та від 06.06.2018 року по справі №592/9058/17-ц. При цьому представник відповідача зауважує, що у місті Ханоі в Соціалістичній Республіці В`єтнам розташовано посольство України у В`єтнамі, куди позивач мав змогу звернутись для подання відповідної заяви та засвідчення справжності свого підпису для направлення заяви до України міжнародним зв`язком (сайт посольства є загальнодоступним в мережі Інтернет для електронної реєстрації на вчинення послуг). З огляду на викладене вище, представник відповідача вважає, що позивач не вжив всіх можливих заходів щодо належного оформлення спадщини за законом у відповідності до норм чинного законодавства, чим порушив порядок і строки прийняття спадщини. При цьому представником позивача не додано жодного підтвердження того, що позивач звертався до відповідної нотаріальної служби особисто або за допомогою поштового зв`язку.Між тим перш ніж звертатись до суду зі вказаним позовом, позивач повинен був направити відповідну заяву до нотаріуса та отримати відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропущені строки для подальшого звернення до суду з відповідними вимогами, що свідчить про передчасність такого звернення до суду.Натомість відповідач вчасно звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського округу Мусієнко О.І. з відповідною заявою. Отже, на думку представника відповідача, позивачем не наведено та не обґрунтовано жодними поважними причинами пропуск строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення таких дій. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2022 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олена Іванівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задоволено. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати суду: інформацію про перетин державного кордону України [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] ), [INFO] . Зобов`язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мусієнко О.І. надати суду: належним чином завірену копію нотаріальної справи №14/2021 (номер у спадковому реєстрі 67602070). Також ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2022 року зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати суду: інформацію про перетин державного кордону України громадянином держави Ізраїль - [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] . Клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олена Іванівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задоволено. Забезпечено проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивачу Ткаченко Юлії Олегівни за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] Разом з тим, 08.11.2022 року на адресу суду за вх. №13508 від представника відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача посилається на те, що [PERSON] помер [INFO] , отже позивач повинен був звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до 30.09.2021 року, отже, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину.В своїй позовній заяві позивачем зазначається, що він є громадянином Ізраїлю, однак протягом декількох років постійно проживає у Соціалістичній Республіці В`єтнам. Неможливість звернутися до нотаріальної контори спростовується тим, що пунктом 3.5. глави 10 частини II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено можливість спадкоємцем подати до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. Так, вищевказаним Порядком визначено: якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. [PERSON] зазначає, що не мав можливості приїхати на територію України для прийняття спадщини шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач скористався наданим йому правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії та не довів, що був позбавлений можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до консула консульської установи України у Соціалістичній Республіці В`єтнам. Доказів, які б свідчили про об`єктивні перешкоди для подання такої заяви, позивачем не надано. 11.01.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Олена Іванівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 22.11.2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Ткаченко Ю.О. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Зазначити в якому самі місті у В`єтнамі проживає позивач, повідомити суду не змогла. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Агаєва С.М. проти задоволення позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити у його задоволенні. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мусієнко О.І. у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглянути вищевказану цивільну справу у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08.06.1983 року, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №105. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11, 197). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №6177 та підтверджується копією свідоцтва по смерть серії [NUMBER] , виданого 02.04.2021 року (а.с. 10, 146, 195). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на день смерті відповідно до правовстановлюючих документів (а.с.15-18). 06.05.2021 року приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. відкрита спадкова справа №67602070 за заявою [PERSON] (яка є спадкоємцем 5-ї черги за законом), що підтверджується копією Витягу зі Спадкового реєстру від 19.10.2021 року та копіями матеріалів спадкової справи, з яких також вбачається, що складений [PERSON] 02.04.2008 року заповіт був ним скасований за заявою від 17.12.2010 року (а.с. 12, 145 - 216). Позивач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , тобто пізніше на місяць та 16 днів, ніж передбачено законом. Вказана заява подана органам нотаріату України компетентним та уповноваженим органами України всім кого це стосується та оформлена в Посольстві Держави Ізраїль в Соціалістичній Республіці В`єтнам. Заява оформлена 16.11.2021 року у м. Ханой, Соціалістична Респуліка В`єтнам для пред`явлення в нотаріальні установи в Україні та за вимогою (а.с.182). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2021 року Приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Мусієнко О.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі п.2 ч.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» (а.с.40, 186). З відповіді Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби від 07.09.2022 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином Ізраїлю [PERSON] , [INFO] , у період часу з 13.09.2017 року по 08:00 13.09.2022 року в базі даних не виявлено (а.с.100-102). Позивачем [PERSON] надано в перекладі на українську мову копію паспорту держави Ізраїль тип Р код держави ISR номер паспорта [NUMBER] на ім`я [PERSON] , громадянина Ізраїля, [INFO] , де зазначена дата видачі 27.04.2021 рік місце видачі - [PERSON] (а.с.8-9). Інших доказів щодо перебування позивача закордоном, а також щодо місця та країни перебування позивача - суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Отже, відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. В даному випадку позивачем [PERSON] під час розгляду справи не надано суду жодних належних і допустимих доказів щодо наявності непереборних обставин, які заважали йому засобами поштового зв`язку звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців з 31.03.2021 року по 30.09.2021 року, навіть беручи до уваги перебіг пандемії коронавірусу SARS-CoV-2 (респіраторна хвороба COVІD-19). Більш того, відсутність можливості у позивача звернутись до посольства країни перебування спростовується тим фактом, що паспорт держави Ізраїль на ім`я [PERSON] , громадянина Ізраїля, [INFO] , ним отримано під час строку на прийняття спадщини 27.04.2021 року в місті Ханой, де знаходиться Посольство Держави Ізраїль в Соціалістичній Республіці В`єтнам і до якого 16.11.2021 року [PERSON] подав відповідну заяву про прийняття спадщини з пропущенням строку. Крім того суду взагалі не надані належні докази щодо конкретного міста та країни перебування позивача під час строку на прийняття спадщини. Факт перебування відповідача за кордоном України сам по собі не є поважною причиною для пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні частини 3 статті 1272 ЦК України. Отже, причини, через які позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, суд вважає неповажними. Враховуючи викладене, суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення позову у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed