Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] 29.08.2023 звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.02.2005 Великолюбінською селищною радою Городоцького району Львівської області, актовий запис № 04 та відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що стосунки, які склались між ними, перешкоджають їхньому подальшому спільному проживанню, оскільки відповідач зловживав алкогольними напоями, влаштовував сварки, ображав її та дітей, тому припинили подружні стосунки, з липня 2023 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не цікавляться життям одне одного, відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, просить задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 15.11.2023 подала клопотання у якому позов підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 17.11.2023 подав заяву у якій позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, просив про розгляд справи у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви та долучених до справи свідоцтва про шлюб серії та копії свідоцтва про народження (а.с.8, 13-14) вбачається, що сторони 24.02.2005 зареєстрували шлюб у Великолюбінській селищній раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 04, мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] .. Сторони, що видно із змісту позову та їх заяв до суду, з липня 2023 року спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень щодо розірвання шлюбу не має, а тому згідно ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружні стосунки, тому, враховуючи наведене та інші фактичні взаємини сторін, положення ст. 24 СК України, згідно якої примушування до шлюбу не допускається, суд приходить переконання, що шлюб між ними слід розірвати. Суд відмовляє позивачці [PERSON] у відновленні дошлюбного прізвища - [PERSON] , з огляду на наступне. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану " державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідними органами держаної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. За положенням ч. 6 ст. 15 цього Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органи держаної реєстрації акту цивільного стану під час держаної реєстрації розірвання шлюбу. Зі змісту ч. 8 ст. 294 ЦПК України вбачається, що вимога про вибір прізвища, тобто його зміну, вирішується судом виключно у справах окремого провадження, тобто при відсутності спору між сторонами щодо розірвання шлюбу, що передбачено ч. 3 ст. 293 ЦПК України. Позивачкою заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища у справі, що розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. З огляду на те, що законодавством при розгляді цивільних справ у позовному провадженні про розірванні шлюбу не передбачено вирішення питань, що стосується зміни прізвища особи, яка бере участь у справі, на її вимогу, окрім цивільних справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, при розгляді справи позивачкою не доведено факт порушення її прав у зв`язку з необхідністю зміни її дошлюбного прізвища - [PERSON] , суд вважає, що вимоги позивачки в частині відновлення її дошлюбного прізвища є передчасними, тому в їх задоволенні відмовляє. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивачки 1073 грн. 60 коп. судових витрат (а.с.1).

Outcome: partial