Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк», від імені якого діє представник за довіреністю Мєшнік Костянтин Ігорович, звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить на підставі ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank станом на 01.08.2023 року у розмірі 81679,11 грн. та судові витрати в сумі 2684 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з цим має заборгованість до стягнення в сумі позову. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи зокрема тим, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, про що зазначено в анкеті; водночас у матеріалах справи відсутнє підтвердження із значенням дати і часу одержання відповідачем у електронному вигляді вказаних умов і їх узгодження сторонами; анкета-заява, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо повернення кредиту частинами, а також не визначає строку кредитування; доказів щодо наявності у відповідача обов`язку повернення кредиту частинами позивачем не надано; позивач надав відповідачу кредитну картку строком дії 2024 року, а тому строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки та закінчується у 2024 році і у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково, а отже позовна вимога про стягнення кредитної заборгованості є передчасною та задоволенню не підлягає. Позивач подав відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задоволити повністю, мотивуючи зокрема тим, що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 23.10.2019 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови договору, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України; боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір надання банківських послуг та продовжував користуватися платіжною карткою, в тому числі використовував кредитний ліміт, а отже з ними погодився; використання кредитних коштів підтверджується банківською випискою. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 23.10.2019 року між [PERSON] , відповідачем у справі, та Акціонерним товариством «Універсал Банк», позивачем у справі, укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ „Універсал Банк monobank / Universal Bank, доступними на його офіційному сайті https://monobank.ua/terms/, Тарифами monobank / Universal Bank Чорна картка monobank, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає Договір про надання банківських послуг monobank. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді допустимого кредитного ліміту в розмірі до 10000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка Monobank, під 48% річних за користування кредитом, з пільговим періодом до 62 днів, з базовою процентною ставкою 3,1% на місяць та збільшеною процентною ставкою 6,2% на місяць у випадку наявності простроченої заборгованості, при активній відсотковій ставці за карткою 44,26% річних, із встановленням ставок комісій за зняття готівки та штрафів за порушення строків платежів та пені у розмірі 6,2% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 01.08.2023 року загальна заборгованість по договору за невиконання його умов складає 81679,11 грн., з яких: 81679,11 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею та заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. (постанова ВС від 14.11.2018 року у справі № 2-1383/2010). Доказів того, що укладений сторонами договір про надання банківських послуг Monobank визнавався в судовому порядку недійсним матеріали справи не містять, а тому суд презюмує його правомірність. Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою-третьою статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 1067 ЦК України банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позову, а саме про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми наданого кредиту. Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн., які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved