Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган опіки та піклування Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за участю третьої особи Служби у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. В позові зазначено, що відповідач є батьком неповнолітньої і малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітньої та малолітніх дітей, вихованням дітей не займається, їхньою долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дітей не піклується. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , і малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дітей, аліменти на утримання неповнолітньої і малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопад 2022 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року закрито провадження по справі в частині заявлених позовних вимог щодо відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у цій справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин такої неявки та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 27 лютого 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 27 лютого 2007 року складено відповідний актовий запис № 154. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 26 січня 2011 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 26 січня 2011 року складено відповідний актовий запис № 112. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 25 січня 2012 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 25 січня 2012 року складено відповідний актовий запис № 93. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 19 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 17 червня 2013 року складено відповідний актовий запис № 16. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 20 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 20 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис № 8. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 10 березня 2017 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 10 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 27. Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї КЗ «Центр надання соціальних послуг» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року, до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] мати, [PERSON] батько, [PERSON] донька, [PERSON] донька, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] донька, [PERSON] син. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . В житлі відсуне електропостачання через заборгованість та санітарно-гігієнічні норми не виконуються в повному обсязі. Діти шкільного віку не ходять до шкільного закладу, а дитина дошкільного віку не відвідує дитячого садка. Батько [PERSON] відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Згідно з актом обстеження умов проживання, виданим службою у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 30 серпня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] (знаходиться в місцях позбавлення волі) проживають за адресою: [ADDRESS] . Також за цією адресою проживають їхні неповнолітня та малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Будинок одноповерховий, складається з чотирьох кімнат, будинок цегляний, з газопостачанням, електропостачання відключено за борги. Умови проживання: в будинку брудно, речі розкидані, шафи брудні, поламані, підлога застелена брудними доріжками. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: діти мають власні спальні місця, але без постільної білизні, умови для дітей не створені. Старші діти доглядають за меншими, необхідної для дітей їжі немає. Згідно з актом обстеження умов проживання, виданим службою у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 03 листопада 2021 року, [PERSON] та [PERSON] (знаходиться в місцях позбавлення волі) проживають за адресою: [ADDRESS] . Також за цією адресою проживають їхні неповнолітня та малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Будинок одноповерховий, складається з чотирьох кімнат, будинок цегляний, з газопостачанням, електропостачання відключено за борги. Умови проживання: в будинку брудно, меблі старі, брудні, ліжка без постільної білизни, підлога брудна, застелена доріжками, одяг розкиданий по підлозі. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: умови не створені, столи для виконання домашніх завдань брудні, шафи старі, розвалені. Діти ходять по місту жебракують, збирають металобрухт, щоб заробити кошти. Згідно з актом обстеження умов проживання, виданим службою у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 13 січня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] (знаходиться в місцях позбавлення волі) проживають за адресою: [ADDRESS] . Також за цією адресою проживають їхні неповнолітня та малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Будинок одноповерховий, складається з чотирьох кімнат, будинок цегляний, з газопостачанням, електропостачання відключено за борги. Умови проживання: в будинку холодно, багато бруду на підлозі, будинок не опалюється. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: діти не мають власного місця для сну, дитячий одяг брудний і розкиданий на підлозі, діти сплять разом, бо в будинку холодно. Діти знаходяться вдома зі старшою сестрою, вона не ходить до школи. Згідно з актом обстеження умов проживання, виданим службою у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 05 травня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] (знаходиться в місцях позбавлення волі) проживають за адресою: [ADDRESS] . Також за цією адресою проживають їхні неповнолітня та малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Будинок одноповерховий, складається з п`яти кімнат, шлаковий, без електропостачання, занедбаний. Умови проживання: в будинку брудно, дитячі речі розкидані на підлозі, меблі старі, розвалені. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дітей не створені належні умови, діти не мають окремого спального місця. Діти жебракують, старша дитина не має паспорту. Згідно з висновком органу опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що батько [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 2021 року по теперішній час знаходиться у місцях позбавлення волі, де відбуває покарання. Мати дітей [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Мати сама виховує дітей та на цей час мешкає у БО «Діти Майбутнього» за адресою: [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] знаходиться на обліку сімей, які перебувають у складних сімейних обставинах, та з 2019 року під соціальним супроводом. З 2019 року умови проживання дітей незадовільні. Батько [PERSON] схильний до зловживання алкоголем, часто влаштовував у присутності дітей скандали та бійки. До співпраці з фахівцями із соціальної роботи батько ставиться неохоче, уникає спілкування. Під час соціального супроводу соціальними працівниками виявлено, що батько не виконує своїх батьківських обов`язків щодо піклування про здоров`я дітей, їх фізичний та моральний розвиток. Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських прав, але батько не змінює умови проживання. Також батько з дітьми не спілкується, морально дітям не допомагає. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Судом було встановлено, що батько неповнолітньої та малолітніх дітей ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, не піклуються про їхнє життя і здоров`я, не забезпечують їм належного догляду, харчування, умов проживання, дітей, внаслідок чого неповнолітня та малолітні діти разом з матір`ю тимчасово проживають у приміщенні, наданому благодійною організацією. За час перебування неповнолітньої та малолітніх дітей у благодійній організації батько жодного разу не відвідав своїх неповнолітню і малолітніх дітей, будь-якого інтересу до них не виявляв, тим самим відповідач фактично самоусунувся від участі у житті своїх неповнолітньої та малолітніх дітей. Також суд приймає до уваги й ті обставини, що відповідач після неодноразових попереджень соціальних служб, маючи реальну можливість змінити своє ставлення до дітей та почати виконувати свої батьківські обов`язки належним чином, нехтує ними, не піклується про життя і здоров`я своїх неповнолітньої та малолітніх дітей, не забезпечує їм належного догляду і харчування, а також належних і безпечних умов проживання. Тобто, зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання його неповнолітньої та малолітніх дітей, оскільки в ході судового розгляду була встановлена винна поведінка батька, свідоме нехтування ним своїми обов`язками. При цьому суд враховує і виходить з найкращих інтересів неповнолітньої та малолітніх дітей в цій справі. Так, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий міжнародний консенсус на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Тому суд приходить до висновку, що першочерговими та найкращими інтересами неповнолітньої та малолітніх дітей у цій справі є забезпечення їхнього розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним, і таким середовищем не є сім`я відповідача батька неповнолітньої та малолітніх дітей. Таким чином, судом встановлено, що батько дітей [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей протягом тривалого часу: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умови для отримання дітьми освіти. Отже, виходячи із обставин цієї справи, враховуючи систематичне, навмисне та свідоме ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітньої та малолітніх дітей протягом тривалого часу, вік неповнолітньої та малолітніх дітей, стан їхнього здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позбавлення батька батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої та малолітніх дітей буде відповідати якнайкращим інтересам дітей. Разом із цим суд наголошує, що такий захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому Сімейним кодексом України (ст. 169 СК України). Крім того, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої та малолітніх дітей та стягнення з відповідача на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дітей, аліментів на утримання неповнолітньої та малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved