Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в сумі 5000,00 грн. щомісяця починаючи від дня подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Також прохала стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала, що з початку 2008 року вона почала проживати з [PERSON] . За час їх спільного проживання мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В січні 2022 року, до початку повномасштабного військового вторгнення зі сторони російської федерації, відповідач поїхав до Республіки Польща, де знаходиться і на даний час. З моменту його від`їзду відповідач перший час надавав фінансову допомогу їй та їх дітям. Але з часом він перестав надавати таку фінансову допомогу. В червні 2023 року вона була вимушена разом з дітьми виїхати з Запорізької області до міста Кременчук Полтавської області у зв`язку з постійними обстрілами зі сторони окупантів населеного пункту, де вони проживали. На даний час вона постійно проживає та працює в місті Кременчук. Діти навчаються в Кременчуцькому ліцеї № 11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Окрім цього, старший син [PERSON] навчається у Малій Комп`ютерній академії Шаг. Кожен місяць вона витрачає грошові кошти на харчування та одяг для дітей, на канцтовари та підручники, а відповідач жодної участі в цьому не приймає, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом про стягнення аліментів на утримання їх з відповідачем дітей. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання - відсутні та їй на сьогоднішній день невідомі. Враховуючи той факт, що на даний час відповідач проживає в Республіці Польща та в телефонній розмові останній повідомив, що він не збирається повертатись до України та в Польщі він офіційно не працює, а тому я в подальшому з рішенням суду бажає звернутись до Міністерства юстиції України з клопотанням про визнання і виконання рішення суду України про стягнення аліментів на території іншої держави, а саме Республіки Польща. У зв`язку з тим, що відповідач офіційно не працює в Республіці Польша вважає за необхідне стягувати з нього аліменти в твердій грошовій формі в сумі 5000 гривень. У зв`язку з тим, що відповідач на даний час проживає в Республіці Польща, в нього на даний час в телефоні встановлена сім-карта польського мобільного оператора [NUMBER] , але на номері телефону « [NUMBER] » в нього встановлений месенджер «Вайбер», на який він приймає дзвінки та повідомлення. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити. При цьому, позивач підтвердила обставини надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання дітей, після виїзду за кордон до серпня 2023 року в сумі близько 7000,00 грн в місяць. Не заперечувала спілкування по «Вайберу» з відповідачем подане останнім, прохала врахувати її психологічний стан та суперечку з відповідачем з приводу сплати аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, з номеру телефону « [NUMBER] » за допомогою месенджеру «Вайбер», направив до суду заяву згідно якої фактично позовні вимоги визнає в повному обсязі прохає їх задовольнити. Не відмовляється платити аліменти згідно законодавства і рішення суду, але не погоджується з обставинами викладеними у позовній заяві позивачем. Так, він не розмовляв з позивачем щодо неповернення його до України. З того моменту як він виїхав до Польщі з 2022 року по жовтень 2023 року позивач отримувала грошову допомогу щомісячно від нього на утримання дітей. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.03.2009 року, Веселогаївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис №01 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.07.2011 року, Веселогаївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис №02. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач належним чином не приймає участі в утриманні дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню дитини до досягнення дитиною повноліття. Відомостей, які б свідчили про не можливість надавати відповідачем матеріальної допомоги, у вказаному розмірі, чи наявності інших обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів до суду не подано. Згідно положень ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, а також визнання відповідачем позову в частині сплати аліментів, заперечуючи інші обставини вказані позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 5000,00 грн, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення суд, зокрема, вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи викладене, оскільки позивачем у позові зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 3000,00 грн, при цьому на час ухвалення судом рішення не надано доказів фактичної суми понесених витрат на професійну правничу допомогу, тож дане питання судом під час ухвалення рішення не вирішується. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved