Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

28.04.2023 [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Рідош-Шаповал В.І., звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Агро» (далі ТОВ «Партнер-Агро», відповідач), мотивуючи тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 990777, виданого 24.12.2012 на її ім`я на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 20.11.2012, зареєстрованого за № 523-р, вона є власницею земельної ділянки загальною площею 1,9200 га з кадастровим номером 4825484000:02:000:0588 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині - Первомайська міська рада Миколаївської області), за межами населеного пункту. 29.12.2012 між нею як орендодавцем, з однієї сторони, та ТОВ «Партнер-Агро» як орендарем, з іншої сторони, було укладено Договір оренди землі б/н строком на 20 (двадцять) років. Зазначений договір було зареєстровано 29.12.2012 у відділі Держкомзему у Первомайському районі, реєстровий номер 482548404004282. Умовами договору (п.п.9-11) передбачено, що орендар сплачує за користування земельною ділянкою орендну плату у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що становить 1\~964 грн 75 к., з врахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки землі, до 31 грудня кожного року користування. Відповідно до Акту приймання-передачі зазначена земельна ділянка 29.12.2012 передана орендодавцем та прийнята орендарем в стані, придатному для вирощування сільськогосподарських культур. Починаючи з 2016 року відповідач перестав виплачувати орендну плату відповідно до Договору оренди землі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 2016 по 2022 роки на загальну суму 20\~276 грн 21 к. За таких обставин просить стягнути на її користь зазначену суму орендної плати. Ухвалою суду від 02.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок та строки подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Крім того, ухвалою суду від 02.05.2023 витребувано докази: зобов`язано позивачку надати суду інформацію з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4825484000:02:000:0588 та інформацію з Реєстру нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4825484000:02:000:0588, актуальну на час звернення до суду. На виконання зазначеної ухвали суду позивачка надала суду відповідні докази. 26.05.2023 від представниці відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що дійсно 29.12.2012 між позивачкою та ТОВ «Партнер-Агро» було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 4825484000:02:000:0588, строком на 20 (двадцять) років, який зареєстровано 29.12.2012 у відділі Держкомзему у Первомайському районі за номером 482548404004282. Умовами договору визначено, що орендар сплачує за користування земельною ділянкою орендну плату, яка становить 5% від нормативної грошової оцінки, що становить 1\~964 грн 75 к., з врахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки землі і повинна бути сплачена до 31 грудня щорічно. Однак, ТОВ «Партнер-Агро» не виплачувало орендну плату позивачці за період з 2017 по 2022 роки, так як було позбавлене можливості обробляти орендовану земельну ділянку через її самовільне зайняття та використання ТОВ «Агрофірма Корнацьких», яке в подальшому залучило ПП «Перемога Народу» для надання послуг з обробітку землі. Тобто, ТОВ «Партнер-Агро» фактично було позбавлене можливості використовувати земельну ділянку згідно до умов договору. Для усунення таких перешкод відповідач звертався до суду за захистом своїх прав, порушував кримінальні провадження та вимагав перевірок дотримання вимог землекористування, проте, по теперішній час ТОВ «Агрофірма Корнацьких» спільно з ПП «Перемога Народу» продовжують самовільне зайняття земельних ділянок: використання, обробіток, збирання врожаю, в тому числі земельної ділянки, належної позивачці. За таких обставин просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що орендну плату має сплачувати особа, яка фактично користується земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Крім того, 26.05.2023 представниця відповідача [PERSON] звернулася із заявою про застосування позовної давності щодо позовних вимог за період 2016-2019 років та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині з підстав пропуску строку позовної давності. Крім того, 26.05.2023 через систему «Електронний суд» від представниці відповідача\~ [PERSON] надійшло клопотання про витребування у Головного управління статистики у Миколаївській області належним чином завірених копій поданих ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ПП «Перемога народу» протягом 2020 - 2022 років наступних звітів: 4-сг (річна) «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» - кожного року, за який звітували запитувані підприємства; 9-сг (річна) «Звіт про використання добрив і пестицидів» - кожного року, за який звітували запитувані підприємства; 21-заг (річна) «Звіт про реалізацію продукції сільського господарства» - кожного року, за який звітували запитувані підприємства; 29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збору сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» - кожного року, за який звітували запитувані підприємства; 50-сг (річна) «Звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств» - кожного року, за який звітували запитувані підприємства. 26.05.2023 через систему «Електронний суд» від представниці відповідача [PERSON] надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалами суду від 16.10.2023 в задоволенні зазначених клопотань відмовлено. Крім того, ухвалою суду від 16.10.2023 зобов`язано ТОВ «Партнер-Агро»\~надати суду довідку про розмір нарахованої та виплаченої (або невиплаченої) орендної плати позивачці [PERSON] за період з 2016 по 2022 роки включно. Ухвалою суду від 16.10.2023 відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 21.11.2023 для надання відповідачу можливості подати витребувані судом докази. 02.11.2023 на виконання ухвали суду від 16.10.2023 про витребування доказів через систему «Електронний суд» представниця відповідача [PERSON] надала заяву, у якій зазначила про неможливість надання суду витребуваної інформації через її відсутність у ТОВ «Партнер-Агро», а також повідомила, що за 2016 рік [PERSON] відповідно до умов договору оренди землі від 29.12.2012 було нараховано та виплачено орендну плату (в тому числі з податками) в розмірі 2\~944 грн 76 к., а за період з 2017 по 2022 роки орендна плата [PERSON] не нараховувалася та не виплачувалася у зв`язку з тим, що земельна ділянка позивачки не використовувалась відповідачем у цей період через її самовільне зайняття та використання іншими особами. Станом на день розгляду справи учасники справи повідомлені про розгляд справи завчасно і належним чином. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, а також відповіді на відзив та заперечень проти такої відповіді. Враховуючи зазначене, ознайомившись з позиціями сторін, викладеними у письмових заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 2\~Закону України\~«Про оренду\~землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 1,9200 га з кадастровим номером 4825484000:02:000:0588 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах території Первомайської міської ради (колишня Ленінська сільська рада), на підставі державного акту серії ЯК №990777 на право власності на земельну ділянку, що виданий 24.12.2012 згідно розпорядження Первомайської райдержадміністрації за № 523-р від 20.11.2012 (т. 1 а.с.9). 29.12.2012 [PERSON] з одного боку, та ТОВ «Партнер-Агро» (код ЄДРПОУ 38247232) в особі директора [PERSON] , що діяла на підставі Статуту, з другого боку, уклали договір оренди землі (далі договір) строком на 20 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Первомайському районі за №482548404004282, про що в Державному реєстрі земель зроблено запис від 29.12.2012 (т. 1 а.с.7-8). Наведені обставини сторонами не оспорюються. Згідно до умов зазначеного договору [PERSON] передала ТОВ «Партнер-Агро» в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для здійснення виробництва сільськогосподарської продукції, площею 1,92 га ріллі з кадастровим номером 4825484000:02:000:0588, що розташована в межах території Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (колишня назва). Пунктом 9 договору сторонами визначено, що орендна плата за користування належною позивачці земельною ділянкою вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 1\~964 грн 75 к. і повинна бути сплачена до 31 грудня кожного року користування. При цьому обчислення орендної плати здійснюється з врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки землі та без застосування коефіцієнту інфляції. Відповідно до Акту приймання-передачі зазначена земельна ділянка того ж дня, а саме 29.12.2012, фактично передана орендодавцем та прийнята орендарем в стані, придатному для вирощування сільськогосподарських культур (т. 1 а.с.8 зворотний бік). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1408-23-01808 від 10.04.2023, [PERSON] у 2014 році нараховано та виплачено від ТОВ «Партнер-Агро» дохід від надання майна у лізинг (код доходу 106) 1\~964 грн 75 к. (в т.ч. податки); у 2015 році - 2\~453 грн 97 к. (в т.ч. податки); у 2016 році 2\~944 грн 76 к. (в т.ч. податки). За період з 2017 по 2022 роки інформація про нарахування та виплату орендної плати [PERSON] від ТОВ «Партнер-Агро» відсутня (т. 1 а.с.11-12). Тобто за вказаний період орендна плата [PERSON] цим товариством не нараховувалася та не виплачувалася. Зазначене повністю узгоджується з інформацією, наданою ТОВ «Партнер-Агро» на запит суду від 02.11.2023 (т. 3 а.с.60), та не оспорюється останнім. Отже, суд вважає доведеним той факт, що у період з 2017 по 2022 роки орендна плата [PERSON] не виплачувалася. У своєму відзиві на позов представниця відповідача зазначає, що не зважаючи на складання акту про прийом-передачу спірної земельної ділянки, ТОВ «Партнер-Агро» до обробки земельної ділянки не приступило та у 2013 році звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом про зобов`язання ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути йому, як орендарю, самовільно зайняті земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку, яка належить позивачці (справа №915/1111/13). При розгляді справи господарським судом було встановлено, що з січня 2013 року ТОВ «Партнер-Агро» не може реалізувати своє право за договорами оренди у зв`язку з продовженням використання цих земельних ділянок ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.08.2013у справі №915/1111/13 (т. 2, а.с. 87-91), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 12.05.2014, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» зобов`язано повернути ТОВ «Партнер-Агро» земельні ділянки за перерахованими кадастровими номерами, в тому числі і земельну ділянку, належну позивачці. У подальшому, враховуючи набрання законної сили рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23 серпня 2013 року про зобов`язання ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельні ділянки ТОВ «Партнер-Агро», як орендарю, зокрема спірну земельну ділянку, фактичний користувач цих ділянок [PERSON] уклала 06 липня 2015 року новий договір оренди з іншою юридичною особою - ПП «Перемога народу», якому передала у володіння та користування усі земельні частки (паї), загальною площею 1504,8 умовних кадастрових гектар, строком на 10 років, тобто до 6 липня 2025 року (т. 1 а.с.67-100). З цього часу і до моменту звернення позивачки до суду інших договорів оренди, як то позивача з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та [PERSON] з ПП «Перемога народу», відносно спірної земельної ділянки не укладалося. Суду не надано доказів на підтвердження передачі ТОВ «Партнер-Агро» земельних ділянок в суборенду ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Будь-яких договорів щодо оренди спірної земельної ділянки позивачка з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» також не укладала. Що стосується обставин, які встановлені рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.08.2013, то вони є такими, що виникли до моменту та на момент укладення договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Партнер-Агро», але не відносяться до періоду, який позивачка пов`язує з порушенням своїх прав та інтересів. Так,\~главою 83 ЦК України\~врегульовані відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин 1 та 2\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тому відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати за своїм змістом розглядають, як кондикційні. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок ВС України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15). За приписами\~глави 83 ЦК України\~для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. В цьому разі фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1\~статті 1212 ЦК України Між тим, земельна ділянка, на яку видано державний акт на ім`я [PERSON] , передана нею у володіння та користування саме ТОВ «Партнер-Агро», яке має зобов`язання по сплаті орендної плати на її користь, внаслідок чого ТОВ «Агрофірма Корнацьких» апріорі не могла зберігати належні позивачці кошти за платне користування земельною ділянкою у порядку кондикційних зобов`язань, які позивачкою [PERSON] вирахувані на підставі зобов`язань, що виникли між нею, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, за укладеним між ними договором оренди, оскільки ці правовідносини врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, а тому до них не можуть бути застосовані норми, які містяться у\~главі 83 ЦК України. За таких обставин суд вважає пред`явлений позов до ТОВ «Партнер-Агро» обґрунтованим та доведеним на підставі належних доказів. Згідно пункту 1 частини першої ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст.\~13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» істотною умовою договору є також орендна плата. Відповідно до ст.\~21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно правил ст.\~22\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Відповідно до ст.\~24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Позивачка просить стягнути з відповідача орендну плату за період з 2016 по 2022 роки в сумі 20\~276 грн 21 к. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 10.04.2023 (т.1, а.с. 11-12) ТОВ «Партнер-Агро» виплатило позивачці орендну плату лише за 2016 рік, однак не виплачувало її у 2017-2022 роках. Відповідно до ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Представниця відповідача [PERSON] просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення орендної плати за 2016-2019 роки (т. 1 а.с.31) та відмовити в їх задоволенні з підстав пропуску строку позовної давності. Позивачкою не надано доказів на спростування аргументів відповідача щодо пропуску строку позовної давності. Клопотання про поновлення такого строку не подано і аргументів в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку не наведено. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, відповідно до ст.\~257\~ЦК України встановлюється тривалістю три роки. Згідно із ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252,255 ЦК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість по орендній платі за період з 2020 по 2022 роки, що складає 10\~138 грн 11 к. з розрахунку, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 67\~587 грн 38 к. (т. 1 а.с. 6), 5% від цієї оцінки становить 3\~379 грн 37 к. ( 3\~379 грн 37 к. х 3 роки = 10\~138 грн 11 к.). В частині стягнення заборгованості за період з 2016 по 2019 роки слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності. Оскільки позов задоволено частково, на підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 536 грн 80 к. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial