Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач 11.10.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» та просить: - визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» №254/1-ОД від 30 квітня 2021 року, яким [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; - визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» №175/1-ОД від 22 серпня 2023 року, яким [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.11.2016 позивач був прийняти на роботу в ТОВ «Тедіс Україна» на посаду помічника директора дирекції ТОВ «Тедіс Україна». Наказом від 27.11.2017 позивач був призначений відповідальним за дотримання товариством законодавства про захист економічної конкуренції. Позивач звернувся до фахівця [PERSON] з запитом щодо здійснення наукового дослідження щодо рекомендованого механізму ціноутворення при здійснення дистриб`юції та реалізації тютюнових виробів в Україні, фахівцем було направлено результати дослідження товариству. 08.02.2022 наказом позивача додатково зобов`язано підготувати і передати керівнику первинні документи, замовленні у третіх осіб. Позивач не подав наукове дослідження, оскільки висновок був надісланий безпосередньо фахівцем [PERSON] 22.08.2023 позивачу було оголошено наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу та повідомлено про існування ще одного наказу ще за 2021 рік. Позивач вказує, що зміст наказів не відповідає дійсним обставинам та є незаконними. Позивач вжив всіх заходів для виконання наказу та реалізував всі положення наукового дослідження, виконував свої посадові обов`язки сумлінно, тому накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності слід скасувати. Ухвалою від 12.10.2023 було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 14.11.2023. До суду 08.11.2023 від представника ТОВ «Тедіс Україна» Киреєвої Н.С. надійшов відзив, згідно якого заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву вказано, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з листопада 2016 та 23.08.2023 його було звільнено з посади заступника генерального директора з питань безпеки. [PERSON] вимоги наказу не виконав, не надав звіт, первинні документи, замовлені у третіх осіб, що і стало підставою притягнення його до відповідальності. 23.08.2023 для уникнення подальшої відповідальності [PERSON] вирішив подати заяву про звільнення. Відповідно до проведеного службового розслідування в 2021 році, в товаристві відсутні будь-які документальні матеріали, якими підтверджується наявність відповідних практичних напрацювань, підготовлених та впроваджених [PERSON] на виконання покладених на нього обов`язків та наданих йому прав. Комісія дійшла висновку про впровадження нових механізмів ціноутворення, проте позивач не надав жодних документів на виконання наказу. Факти порушення трудової дисципліни позивачем не спростовані. Також в порушення трудових обов`язків позивач не підготував та не передав керівнику ТОВ «Тедіс Україна» всі первинні документи, а також розгорнуто звіту щодо вжитих заходів по виконанню вимог наказів. В поясненнях позивача він вказував, що отримання документації очікую в найближчі дні, тож фактично підтвердив, що не передав документи. Прізвище фахівця відповідачу стало відомо лише з позову. Відповідач ніколи не отримував наукового дослідження виготовленого нібито у 2017 році фахівцем [PERSON] . Лист [PERSON] за відсутності наукового дослідження не підтверджує ту обставину, що таке дослідження дійсно було замовлено позивачем, а тому виконання позивачем трудових обов`язків є недоведеним. У судовому засіданні 14.11.2023 було прийнято відзив та надано представнику позивача 5-денний строк для підготовки відповіді на відзив та представнику відповідача заперечень на відповідь на відзив, оголошено перерву до 28.11.2023. У судовому засіданні 28.11.2023 представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що наказом №2686-П від 17.11.2016 [PERSON] призначено на посаду помічника директора дирекції Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (а.с.81), з якої його в подальшому наказом №2249-П від 27.11.2017 переведено на посаду заступника генерального директора з питань безпеки (а.с.82). Наказом №21/1-ОД від 10.01.2017 (із змінами згідно наказу 625/1-ОД від 27.11.2017) «Про призначення відповідального за дотримання законодавства про захист економічної конкуренції» [PERSON] призначено відповідальною особою за дотримання законодавства про захист економічної конкуренції та покладено на нього завдання: забезпечити розроблення прозорого та економічно обґрунтованого механізму ціноутворення в ТОВ «ТЕДІС Україна» при здійсненні дистрибуції та реалізації товару (тютюнових виробів) і дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; забезпечити здійснення постійного аналізу співвідношення прибутковості та витрат за кожним напрямом діяльності при здійсненні дистрибуції та реалізація товару ТОВ «Тедіс Україна» (тютюнових виробів); забезпечити щомісячний відбір 10 (десяти) найбільших за обсягами реалізації артикулів, ціни закупівлі та реалізації сигарет, які встановлено у власній роздрібній мережі ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», для суб`єктів господарювання, що мають право ліцензії на право оптової торгівлі тютюновим виробами та для суб`єктів господарювання, що мають право ліцензії на право роздрібної торгівлі. Вести відповідний реєстр та направляти зібрану інформацію до Антимонопольного комітету України в форматі EXCEL; забезпечити здійснення аналізу умов та причин, які сприяють обмеженням в отриманні покупцями замовлених ними сигарет та усунути їх дія недопущення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; забезпечувати виконання вимог законодавства України про захист економічної конкуренції та вимог Антимонопольного комітету України. [PERSON] був ознайомлений з названими наказами, про що свідчить його підпис (а.с.16-17, 18-19). Згідно пунктів 4.1, 4.3, 4.5 посадової інструкції заступника генерального директора з питань безпеки до посадових обов`язків відноситься розроблення концепції зовнішньої і внутрішньої політик компанії в питаннях взаємодії з контролюючими органами, сприяння захисту фінансово-економічних та інформаційних інтересів компанії, під час виявлення загроз і ризиків у сфері фінансово-економічної безпеки компанії спрямування роботи на виконання відповідних процедур щодо їх усунення та зменшення. Заступник генерального директора з питань безпеки також виконує окремі службові доручення свого безпосереднього керівника згідно пункту 4.8 посадової інструкції. Згідно розділу 6 посадової інструкції, заступник генерального директора з питань безпеки несе персональну відповідальність за недотримання трудової дисципліни, неналежне виконання та не виконання свої посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією та другими інструкціями, а також іншими нормами діючого законодавства; невиконання завдань, встановлених безпосереднім керівником (а.с.83-85). 30 квітня 2021 року в результаті службового розслідування за висновком комісії створеної відповідачем наказом №244/1-ОД від 09.03.2021 (а.с.93), встановлено, що в ТОВ «Тедіс Україна» відсутні будь-які документальні матеріали, якими підтверджується наявність відповідних практичних напрацювань, підготовлених та впроваджених [PERSON] на виконання покладених на нього обов`язків згідно наказу від 10.01.2017 № 21/1-ОД (зі змінами, що внесені наказом від 27.11.2017 № 625/1-ОД) «Про призначення відповідального за дотримання законодавства про захист економічної конкуренції». [PERSON] не надав членам комісії відповідача жодних документів та не повідомив до яких спеціалістів він звертався за отриманням висновків чи рекомендацій. Рекомендовано притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання обов`язків, визначених наказом від 10.01.2017 № 21/1-ОД (зі змінами, що внесені наказом від 27.11.2017 № 625/1-ОД) (а.с.95-98). 29 квітня 2021 року [PERSON] пояснив, що на виконання завдання керівника він звернувся до спеціалістів і на підставі отриманого висновку та рекомендацій, в компанії були впроваджені внутрішні документи щодо механізму ціноутворення при здійсненні дистрибуції та реалізації сигарет, здійснено аналіз умов та причин, які сприяють обмеженням в отриманні покупцями замовлених ними сигарет (а.с.101-103). Наказом № 254/1-ОД від 30.04.2021 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» з посиланням на результати службового розслідування, призначеного наказом від 09.03.2021 №244/1-ОД позивачу було оголошено догану (а.с.165). З матеріалів справи вбачається, що догана оголошена позивачу з підстав ненадання [PERSON] ТОВ «Тедіс Україна» документів в підтвердження виконання вимог наказу від 10.01.2017 № 21/1-ОД (зі змінами, що внесені наказом від 27.11.2017 № 625/1-ОД), що на думку відповідача свідчить про невиконання позивачем обов`язків за наказом. В подальшому, наказом № 46/1-ОД від 08.02.2022 «Про внесення доповнень до наказу від 27.11.2017 № 625/1-ОД» наказ від 27.11.2017 № 625/1-ОД «Про внесення змін до наказу від 10.01.2017 № 21/1-ОД «Про призначення відповідального за дотримання законодавства про захист економічної конкуренції» доповнено новими пунктами 2.6 та 2.7 відповідно до яких [PERSON] має підготувати та передати керівнику ТОВ «Тедіс Україна» всі первинні документи, замовлені у третіх осіб для виконання вимог даного наказу; звітувати один раз на рік в строк до 01 вересня щорічно щодо вжитих заходів по виконанню вимог даного наказу (108). Наказом №175/1-ОД від 22.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » позивачу оголошено догану за невиконання вимог наказу від 08.02.2022 року №46/1-ОД (а.с.106). Як вказано вище, наказ від 10.01.2017 № 21/1-ОД (зі змінами, що внесені наказом від 27.11.2017 № 625/1-ОД) не містить обов`язків по звітуванню, як і не містить строків виконання завдань. Наказом відповідача від 10.01.2017 № 21/1-ОД (зі змінами, що внесені наказом від 27.11.2017 № 625/1-ОД) [PERSON] було надано право давати обов`язкові для виконання працівниками ТОВ «Тедіс Україна» вказівки, звертатись до підрядних організацій та третіх осіб, фахівців, спеціалістів, тощо. За доводами позову, позивач належно виконав обов`язки, звернувся до фахівця [PERSON] , рекомендації якого було впроваджено позивачем в діяльності товариства та під час формування механізму ціноутворення при здійсненні дистрибуції та реалізації товару (тютюнових виробів), реалізації товару, щомісячно відбирались найбільші артикули. Сторонами не заперечується, що в 2017 році змінились механізми ціноутворення в ТОВ «Тедіс Україна». Доводи позивача про те, що відповідач отримав від фахівця [PERSON] наукове дослідження механізму ціноутворення при здійсненні дистрибуції та реалізації товару (тютюнових виробів) не заслуговують на увагу, як безпідставні. У листі [PERSON] повідомлено, що наукове дослідження не було ним вручено ТОВ «Тедіс Україна» (т.2 а.с.4). Матеріали службового розслідування та надані позивачем докази не спростовують висновки комісії відповідача про відсутність в ТОВ «Тедіс Україна» документів, інформації про спеціалістів до яких звертався [PERSON] , виконуючи наказ від 10.01.2017 № 21/1-ОД та в редакції після змін, що внесені наказом від 27.11.2017 № 625/1-ОД. Оцінюючи докази та доводи сторін за своїм внутрішнім переконанням, ненадання позивачем документів відповідачу не може бути поставлено в провину позивачу відповідно до наказу від 10.01.2017 № 21/1-ОД, із змінами згідно наказу від 27.11.2017 № 625/1-ОД. З наукового дослідження щодо механізму ціноутворення при здійсненні дистриб`юції та реалізації тютюнових виробів (сигарет) вбачається, що [PERSON] 31.07.2017 за зверненням [PERSON] (помічника директора дирекції ТОВ «Тедіс Україна») здійснив наукове дослідження щодо визначення оптимального механізму ціноутворення при здійсненні дистриб`юції та реалізації тютюнових виробів (сигарет) в Україні на прикладі ТОВ «Тедіс Україна» та надав відповідні висновки за результатами дослідження (т.2 а.с.5-40). Зазначене свідчить, що позивач вчиняв дії для виконання завдання згідно наказу від 10.01.2017 № 21/1-ОД, а саме забезпечити розроблення прозорого та економічно обґрунтованого механізму ціноутворення в при здійсненні дистрибуції та реалізації товару (тютюнових виробів) і дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; забезпечити здійснення аналізу умов та причин, які сприяють обмеженням в отриманні покупцями замовлених ними сигарет. Додані до позову докази, також свідчать про здійснення щомісячного відбору по артикулам сигарет, що не спростовано відповідачем. Також, судом не приймається до уваги твердження представника відповідача, що відсутність погоджувальних підписів позивача на наказах може свідчити що зміна механізму ціноутворення відбувалась без участі позивача. Згідно службової записки [PERSON] , начальника управління з аналітики, від 29.04.2021, зміни в механізмі ціноутворення відбулись за рекомендацій заступника генерального директора з питань безпеки Нестеренка О.В., який приймав безпосередню участь в розробленні наказів та впровадження принципів роботи (а.с.104). Отже, доводи позивача, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності за наказом № 254/1-ОД від 30.04.2021 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності» є незаконним підтверджуються матеріалами справи. Проте, відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 161/927/22. Частиною 1 Глави Прикінцеві положення Кодексу законів про працю України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 11.03.2020, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, постановою Кабінету міністрів України № 211 на всій території України було установлено карантин, який діяв до 30.06.2023. Натомість із позовом про скасування наказу від № 254/1-ОД від 30.04.2021 позивач звернувся до суду лише 05.10.2023, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 233 КЗпП України, частиною 1 глави Прикінцеві положення КЗпП України. Позивач під час розгляду справи доказів того, що не мав реальної можливості звернутися з цим позовом у межах строку визначеного законом, або у нього існували обставини, які унеможливлювали своєчасне звернення з цією вимогою, суду не надав. Крім того, наявність обставин, які заважали позивачу звернутися до суду із вимогою про скасування вказаного наказу в строки, визначені статтею 233 КЗпП України, частиною 1 глави Прикінцевих положень КЗпП України судом не встановлено. За таких обставин, суд доходить висновку, що строк звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування наказу № 254/1-ОД від 30.04.2021 пропущений та з цих підстав відмовляє в задоволенні вимог в цій частині. Також наказом №175/1-ОД від 22.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за невиконання вимог наказу №46/1-ОД від 08.02.2022, не надання звіту, первинних документів, замовлених у третіх осіб на виконання вимог наказу №21/1-ОД від 10.01.2017. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, виконуючи обов`язки за наказом №21/1-ОД від 10.01.2017, звертався до фахівця [PERSON] , яким проведено наукове дослідження щодо механізму ціноутворення при здійсненні ТОВ «Тедіс Україна» дистриб`юції та реалізації сигарет, проведено аналіз ризиків неможливості виконати замовлення на поставку товару, про наявність якого не повідомляв відповідачу. 21 серпня 2023 в пояснювальній записці [PERSON] надав пояснення, що починаючи з лютого 2017 року кожного місяця ним забезпечувалось подання до скриньки АМКУ реєстру у форматі EXCEL, зі своїми контактними даними. В 2022 році через початок війни в Україні збір та надання документів отриманих від третіх осіб на виконання обов`язків за наказом було ускладнено і він прикладав зусиль для їх відновлення. В серпні 2023 року йому вдалось відновити зв`язок з фахівцем, який аналізував та надавав рекомендації щодо механізмів ціноутворення і недопущення порушення законодавства про конкуренція і він очікує від нього документи в найближчі дні (а.с.110-111). Позивач не заперечує, що не надавав ТОВ «Тедіс Україна» наукове дослідження фахівця [PERSON] . Крім того, з наданих доказів, вбачається, що позивач не повідомляв відповідачу до якого конкретного спеціаліста він звертався, не надав звіту. Надаючи оцінку доказам, суд приходить висновку, що обов`язки [PERSON] за наказом № 46/1-ОД від 08.02.2022 «Про внесення доповнень до наказу від 27.11.2017 № 625/1-ОД» конкретно не визначені, а саме не конкретизовано, які саме документи, в які строки має надати позивач. Подібне свідчить про недотримання відповідачем принципу правової визначеності, адже не можливо встановити, що саме був зобов`язаний роботи позивач. Щодо обов`язку позивача за наказом № 46/1-ОД від 08.02.2022 «Про внесення доповнень до наказу від 27.11.2017 № 625/1-ОД» звітувати один раз на рік в строк до 01 вересня щорічно щодо вжитих заходів по виконанню вимог даного наказу, то строк виконання даного обов`язку не настав, а, отже, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 22.08.2023 за неподання звіту, який мав бути поданий до 01.09.2023 є безпідставним, а за неподання звіту до 01.09.2022 пропущено строк накладення дисциплінарного стягнення. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Відповідно до статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Як зазначалося раніше на виконання наказу №21/1-ОД від 10.01.2017 позивач звертався до фахівця [PERSON] , яким підготовлено наукове дослідження з механізмом ціноутворенню на тютюнові вироби відповідача та рекомендаціями покращення взаємодії з клієнтами, позивачем готувались щомісячні звіти по 10 артикулам. Позивач наукове дослідження щодо механізму ціноутворення та відповідного звіту відповідачу не надав. Суд враховує, що позивач повідомляв відповідача про складнощі в отриманні дослідження від фахівця [PERSON] , які судом приймаються як поважні, зважаючи на воєнний стан в Україні. Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. В даному випадку, відповідачем вимоги ст. 147-149 КЗпП України не були дотримані під час притягнення позивача до відповідальності за наказом №175/1-ОД від 22.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », а тому наказ №175/1-ОД від 22.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » є незаконним і підлягає скасуванню. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. За таких обставин та правових підстав, зважаючи що доведення правомірності своїх рішень лягає на роботодавця, зважаючи на не дотримання вимог притягнення до дисциплінарної відповідальності за наказом №175/1-ОД від 22.08.2023 року, пропуск строку звернення до суду з вимогою по оскарженню наказу №254/1-ОД від 30.04.2021, суд дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню частково. Згідно ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн (а.с.15). У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то з відповідача на корись позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн, тобто за одну вимогу немайнового характеру, адже лише один наказ підлягає скасуванню. Згідно ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. При складені вступної та резолютивної частини рішення було допущено помилку в порядку оскарження рішення та вказано не вірно, що апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м.Одеси, тоді як вірним є подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, тому така описка підлягає виправленню у повному тексті рішення.

Outcome: partial