Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою Органу опіки та піклування Ананьївської міської ради Одеської області, третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~виконавчий комітет Ананьївської міської ради, про повернення малолітньої дитини та просила повернути їй малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якого було відібрано згідно рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/258/20 від 25 травня 2020 року; припинити стягувати з неї аліменти на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона є матірю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області №491/258/20 від 25 травня 2020 року у неї, як матері відібрано дитину без позбавлення батьківських прав та передано дл подальшого влаштування до відповідного органу опіки та піклування згідно ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України, оскільки нею не було забезпечено належні умови проживання для дитини, її фізичний, духовний та культурний розвиток. Також, цим же рішенням з неї стягнуто аліменти на утримання дитини. З моменту відібрання у неї дитини минуло близько шести місяців, за цей час вона зробила висновки, повністю змінила своє життя, зрозуміла, що дитина для неї є усім сенсом життя та вони мають бути разом. На даний час вона офіційно працює на ПП «Укрхліб-2», має постійне джерело доходу у вигляді заробітної плати, що дасть можливість утримувати та матеріально забезпечувати дитину. Позивач зазначила, що не вживає алкогольні напої та на обліку в лікаря-нарколога не перебуває та не перебувала. В результаті проведеного обстеження умов проживання в будинку, де вона мешкає разом із чоловіком та донькою [PERSON] є все необхідне для життя, будинок знаходиться в задовільному стані, дитина забезпечена всім необхідним, скарг від жителів с.Покровка на неї не надходило. Тому просила повернути їй малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13.01.2023 року суддею Павловською Г.В. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду\~від 15.02.2023\~року долучено\~до матеріалів\~справи додаткові\~докази,\~замінено відповідачаорган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області на орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Одеської області. Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування Ананьївської міської ради в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутності представник органу. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують у їх задоволенні. Третя особа представник\~виконавчого комітету\~Ананьївської міської\~ради в\~судове засідання\~не з`явився,\~але надав\~заяву про\~розгляд справи без участі представника, не заперечують проти задоволення позову. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Судом встановлено, що матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ананьївським районним відлділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного теритоіального управління юстиції Одеської області 10.03.2017 року. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 25.05.2020 року відібрано у [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та передано його для подальшого влаштування відповідному органу опіки та піклування. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період відібрання дитини, які перерахувати на особистий рахунок особи, під опікою якої буде перебувати дитина. Згідно копії довідки директора ПП «Укрхліб-2» [PERSON] , [PERSON] дійсно працює в ПП «Укрхліб-2» з 01.08.2020 року на посаді підсобний працівник. Згідно копії характеристики директора ПП «Укрхліб-2» [PERSON] , [PERSON] дійсно працює в ПП «Укрхліб-2» з 01.08.2020 року на посаді підсобний працівник. На роботі зарекомендувала себе як зразкова, уважна, порядна та неконфліктна дівчина. Поставлені завдання виконує старанно, шкідливих звичок немає. На роботу ходить вчасно (прогулів немає). З колективом має дружні стосунки та в деяких випадках є авторитетом та взірцем для наслідування. Згідно копії довідки №2, виданої КНП «Ананьївська ЦРЛ» від 22.01.2021 року [PERSON] , [INFO] на обліку в наркологічному кабінеті на знаходиться і в минулому не знаходилась. Згідно додаткових доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що після подання позовної заяви до суду, позивачем [PERSON] змінено прізвище згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.07.2022 року з « [PERSON] » на « [PERSON] » та отримано новий паспорт громадянина України № [NUMBER] від 22.07.2022 року. Згідно копії довідки №106 від 22.06.2022 року, виданої КНП «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» [PERSON] проведено процедуру з інплантації препарату «Еспіраль». Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №876 від 03.11.2022 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . На даний час проживає одна, так як її чоловік [PERSON] , [INFO] проходить службу в ЗСУ. Будинок складається з двох кімнат та коридору є літня кухня. Опалення здійснюється природним газом. В будинку прибрано та зроблено ремонт. Облаштована окрема кімната, є ліжко та письмовий стіл. Продуктами харчування забезпечена. На теперішній час [PERSON] не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Згідно копії акту обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] від 21.11.2023, долученого до матеріалів справи вбачається, що в результаті проведеного обстеження умов проживання в будинку, де мешкає [PERSON] разом із чоловіком та донькою [PERSON] є все необхідне для життя, будинок знаходиться в задовільному стані, дитина забезпечена всім необхідним, вихованням доньки займаються батьки, скарг від жителів с.Покровка на неї не надходило. Не зловживає алкоголем. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність повернення малолітньої дитини матері, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ананьївської міської ради від 09.03.2023 року №79, останній вважає за доцільне повернути матері [PERSON] малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Як вбачається з наявних у справі доказів, позивачем вжито заходів до виправлення способу життя після відібрання малолітньої дитини. При цьому вона вживала активні дії, що свідчить про її щире бажання створити нормальні умови для дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 402-III від 26.04.2021 кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»\~діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України№ 475/97-ВР від 17.07.1997. Відповідно до ст.\~8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Крім того, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали. Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини на підставі наведеної статті судам необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків). У протилежному випадку створюватимуться умови для безпідставної передачі дитини її батькам та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушуватиме справедливу рівновагу між інтересами батьків та дітей. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 400/936/18, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4ст. 263 ЦПК України. Як вбачається з рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 25.05.2020 року підставою для відібрання малолітньої дитини у позивача у даній справі було неналежне ставлення до життя та здоров`я малолітньої дитини, відсутність належних умов для її проживання та виховання. Проте, із досліджених доказів судом встановлено, що на теперішній час за місцем проживання позивачки створені належні умови для життя та виховання малолітнього [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, які стали підставою для ухвалення рішення про відібрання дитини від позивачки, на час розгляду даної справи відпали. Позивачка має постійну роботу, належне місце проживання, яке повністю облаштоване для проживання з дітьми. Позивач бажає приймати участь у житті сина [PERSON] . Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що є підстави для повернення дитини [PERSON] , [INFO] матері [PERSON] . Відповідно до ч. 4ст.\~273\~Цивільного процесуального\~кодексу України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на те, що з позивачки за рішенням суду були стягнуті аліменти на малолітню дитину [PERSON] у зв`язку з відібранням останнього від матері, а на теперішній час суд дійшов висновку про необхідність повернення дитини на виховання матері, а отже наразі законні підстави для примусового стягнення з неї аліментів відпадають, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з позивачки на утримання дитини. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дітей і повернення їх тому, з ким вони проживали. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення в частині повернення дитини на вихованні матері.

Outcome: approved