Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач 13.09.2023 звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 у розмірі 6603,16 грн та судові витрати в сумі 2684 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" здійснює на території Тисменицького району господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню) на підставі ліцензії від 29 червня 2017, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП № 851. З грудня 2015 року відносини між позивачем та споживачами природного газу, в тому числі й побутовими споживачами, регулюються нормами Закону України "Про ринок природного газу" від 09 квітня 2015 року № 329-VIII; Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, та умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Доказами, які підтверджують факт приєднання побутового споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до умов Типового договору розподілу природного газу, є щомісячне споживання даним абонентом певних об`ємів природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] та часткова оплата послуги розподілу природного газу. Відповідачка розраховувалась за надану послугу розподілу природного газу по грудень 2021 включно в повному обсязі. Відповідачка у спірних правовідносинах зобов`язана неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства та умов договору. Однак, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу, встановлені абзацом 2 пункту 6.6 договору, та за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 допустила заборгованість перед АТ "Тисменицягаз" за надану послугу з розподілу природного газу в загальній сумі 6603,16 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судовий збір. 06.11.2023 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, мотивуючи, що позивачем не надано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, підписану саме нею, не долучено також доказів, які б підтверджували, що їй було надано хоча б один рахунок позивача як оператора ГРМ на оплату вартості послуги з розподілу природного газу, і відповідач оплати або не оплатив вартість послуги з розподілу природного газу. Не надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що вона спожила саме той природний газ, що розподілив (перемістив) їй позивач, і, що він є єдиним діючим постачальником природного газу для неї. Також звертає увагу на нечинність рішень Регулятора про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для АТ «Тисменицягаз» через відсутність їх державної реєстрації, та вважає, що ч.6 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відповідно до якої рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України, суперечить ст. 117 Конституції України, якою встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Просила в позові відмовити. У відповіді на відзив позивач не погодився із запереченням відповідачки, пояснивши, що для санкціонованого відбору природного газ позивач зобов`язаний мати укладений договір розподілу, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Об`єкт відповідачки був приєднаний до газорозподільної системи задовго до прийняття Кодексу ГРМ. Відповідачка 15.07.2013 звернулася до позивача із заявою про реконструкцію системи газопостачання будинку. Заявнику були надані технічні умови на реконструкцію, які були оплачені та відповідно до виконавчо-технічної документації проведені роботи: винесено лічильник на фасад, переміщено плиту газову- ПГ 4, встановлено котел типу «турбо». Після набуття чинності кодексом ГРМ відповідачу присвоєно номер особового рахунку [NUMBER] та ЕІС- код [NUMBER] як суб`єкту ринку природного газу. Також споживання відповідачкою природного газу підтверджується фотофіксацією показів лічильника природного газу. Тільки за період з 14.02.2023 по 25.08.2023 відповідачкою використано 592 м куб природного газу, що свідчить про його постійне споживання. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону про НКРЕКП Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі- Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється КМУ. Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 14 Закону про НКРЕКП рішення регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Посилання відповідачки на Указ Президента України від 03.10.1992 №493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (який не є законом, як того вимагає ст. 117 Конституції України) як на єдиний документ, що врегульовує питання державної реєстрації нормативно-правових актів НКРЕКП є безпідставним. Просив позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Установлено, що з грудня 2015 року між АТ «Оператор газорозподільної системи «Тисменицягаз» та відповідачкою [PERSON] договірні відносини щодо розподілу природного газу до будинку по [ADDRESS] , врегульовані умовами Типового договору розподілу природного газу (а.с.8-12). За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Пунктом 1.3. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таким чином, договором передбачено кілька незалежних одне від одної обставин, за наявності однієї із яких вважається, що споживач приєднався до умов договору. Відповідно до висновку, викладеному ВС у постанові за №212/1796/18 від 20.07.2020 р., факт приєднання до Типового договору розподілу природного газу підтверджується щомісячним споживанням природного газу та щомісячною сплатою рахунків за спожитий природний газ. Фактом приєднання відповідачки до умов зазначеного договору є щомісячне споживання даним абонентом певних об`ємів природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] та часткова оплата послуги розподілу природного газу, зокрема по грудень 2021 включно в повному обсязі. Таким чином, відповідачка приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу на підставі документально підтвердженого позивачем факту споживання природного газу, отримувала послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконала, оплату не здійснювала. Відповідно до п. 6.1. договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. Договору). Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4. Договору). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюються споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу (п. 6.6. Договору). Оператором ГРМ визначено річну замовлену потужність об`єкта відповідачки на 2022 рік- в обсязі 1649,42 м куб. З 01.01.2022 абоненту [PERSON] визначено місячну вартість послуги розподілу природного газу в розмірі 328,23 грн. Таким чином, вартість наданих відповідачці послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становить 3647,99 грн. Річна замовлена потужність об`єкта відповідачки на 2022 рік складає 1650,01 м куб. З 01.01.2023 абоненту [PERSON] визначено місячну вартість послуги з розподілу природного газу в розмірі 328,35 грн. Таким чином, вартість наданих відповідачці послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 становить 2955,17 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідачки за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 становить 6603,16 грн. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 у справі №352/1545/23 судовий наказ від 10.07.2023 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Тисменицягаз» заборгованості за послугу з розподілу природного газу та судового збору, на підставі заяви боржника скасовано (а.с.45). Щодо посилань відповідачки на нечинність рішень Регулятора про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для АТ «Тисменицягаз» через відсутність їх державної реєстрації, суд зазначає наступне. Згідно ст.117 Конституції України встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. При цьому ч.6 ст.14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено такий порядок, зокрема встановлено, що рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Судом встановлено, що відповідне рішення опубліковане на офіційному веб-сайті Регулятора. Одночасно, дана норма у встановленому порядку неконституційною не визнавалась та є діючою. Крім того, посилання відповідачки на застосування до спірних правовідносин положень Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року N 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», а не норм вищевказаного Закону суд вважає помилковим з огляду на таке. Так,

Outcome: approved