Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення - квартири [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що будинок [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні Львівського комунального підприємства "Господар". Квартира [ADDRESS] у вказаному будинку належить до комунальної власності та складається з однієї житлової кімнати площею 12,6 м.кв., коридору площею 6,5 кв.м. Спірна квартира належить до комунальної власності, що підтверджується актом про списання багатоквартирного будинку з балансу за адресою: [ADDRESS] . Оспорювана квартира ніколи не надавалась [PERSON] у користування, ордеру чи приватну власність шляхом безоплатної приватизації. Будь яких документів на право зайняття квартири відповідач немає. Відтак позивач змушений звернутись до суду із позовом. Ухвалою судді від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та надано відповідачу термін на подання відзиву. Відповідач у встановлені в ухвалі про відкриття провадження строки, відзиву на позовну заяву не скерувала. 25 жовтня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду вище вказану цивільну справу. 27 листопада 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі. Таке мотивує тим, що [PERSON] подано позов до Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання видати ордер на житлове приміщення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні підтримала в повному обсязі. Підтвердила, що відповідач зайняла приміщення самовільно. Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі заперечує, оскільки жодних документів, які б підтверджували відкриття судом провадження за вказаним в клопотанні позовом, не надано. Відповідач в судове засідання повторно не прибула, явки представника не забезпечила, про час і місце судового розгляду повідомила. Також обізнаність відповідача про час та місце судового розгляду підтверджується клопотання її представника про зупинення провадження у даній справі. Суд ухвалив, відмовити у вказаному клопотанні, оскільки до такого долучено лише копію позовної заяви, яка жодним чином не підтверджує наявність в провадженні суду позову [PERSON] до Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання видати ордер на житлове приміщення, що могло би слугувати підставою для зупинення провадження у справі. Враховуючи наведене та відсутність інших клопотання зі сторони відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника позивача, на попередження Львівського комунального підприємства "Господар " про звільнення жилих приміщень відповідачка не відреагувала, самовільно заселене житло не звільнила. Із положення ст.58 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) вбачається, що єдиною підставою для вселення у вільне жиле приміщення є ордер. На підставі ордера на жиле приміщення укладається в письмовій формі договір найму житлового приміщення (ст. 61 ЖК УРСР). Відповідно до ст.61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках жилого приміщення державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі лише на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. У відповідності до ст.65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів від 10.03.1987 року №176 «Про затвердження реєстру житлових будинків» (надалі рішення №176 ), затверджений реєстр житлових будинків, які знаходяться на балансі місцевих рад народних депутатів по Червоноармійському районі (а.с.9) та була проведена Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстрація права державної власності згідно з додатком до вказаного рішення у відповідності до Інструкції про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами обліку документації будинків, затвердженої Наказом Центрального статистичного управління СРСР №380 від 15.07.1985 року. Після змін в законодавстві і введення поняття «комунальна власність» (власність) адміністративно-територіальних одиниць) на виконання постанов Верховної Рад УРСР від 08 грудня 1990 року «Про порядок введення в дію Закону СРСР «Про місце ради народних депутатів УРСР та місцеве самоврядування » від 26.03.1991 року, «Пр введення в дію Закону Української РСР «Про власність» і постанови КМУ від 05.11.19д року N? 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», рішення виконавчого комітету Львівської обласні ради народних депутатів від 27.12.1991 року N?728 «Про розмежування обласні комунальної власності і власності адміністративно-територіальних одиниць (підприємств та організацій житлово-комунального господарства області)», житловий фонд Червоноармійської ради народних депутатів був визнаний комунально власністю. Розпорядженням Львівської міської ради народних депутатів від 12.06.1996 року №392 «Про затвердження розпорядження голови Личаківської районної адміністрації №448 від 10.06.1996 р. «Про передачу квартир у власність громадян».» затверджено розпорядження голови Личаківської районної адміністрації №448 від 10.06.1996 р. «Про передачу квартир у власність громадян», яким надано у спільну сумісну власність квартиру N? [ADDRESS] двом особам [PERSON] та [PERSON] . Однак, 20.01.2005 року (вхідний від 21.01.2005 року № П-2/Мж) [PERSON] та [PERSON] звернулись з нотаріальною заявою до голови Личаківської районної адміністрації про надання дозволу на переведення приватизованої квартири N? [ADDRESS] до державного житлового фонду. Розпорядження голови Личаківської районної адміністрації від 09.02.2005 року №133 «Про переведення приватизованої квартири N? [ADDRESS] до державної житлового фонду» передано вище згадану квартиру до державного житлового фонду і відмінено розпорядження голови Личаківської районної адміністрації N?448 в 10.06.1996 р. «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі квартир N? [ADDRESS] , у спільну сумісну власність [PERSON] (уповноважений власник), [PERSON] та вважати недійсним свідоцтво про право власності від 12.06.1996 р. N?Л04213 згідно з поданою заяво відповідно до п.2.1 Положення про порядок переведення приватизованої кварти (будинків) до державного житлового фонду. Відділу приватизації державного житлово фонду провести відповідні операції, пов?язані з переведенням приватизованої квартир до державного житлового фонду. Дана заява була подана у зв?язку з аварійністю даного будинку на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.05.2003 року N?348 «Про затвердження висновків міжвідомчої комісії при виконкомі про технічний стан будинку і квартир» Пунктом 2 вищезгаданого рішення визнано будинок N? [ADDRESS] аварійним. Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 10.07.20 року N?390 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі визнання житлових будинків такими, що виведені з аварійного стану» затверджено висновок міжвідомчої комісії при виконкомі (витяг з протоколу ?2 § 5 від 01.03.201 щодо визнання будинків N? [ADDRESS] (в межах осей 1-5, А-Е) такими, що виведені з аварійного стану після проведеного капітального ремонту. Отже, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної форми власності, що підтверджується актом про списання багатоквартирного будинку з балансу за адресою [ADDRESS] , який затверджений розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.04.2019 року N?158 Самовільне зайняття квартири N? [ADDRESS] відповідачем підтверджується актами обстеження від 06.07.2022 року та від 07.08.2023 року та приписами/листами, які скеровані відповідачу від 15.05.2023 року N?33-вих-58445 та від 11.07.2022 року N?9031 вх, попередженням від 09.05.2022 року N?570/вих. Ордер відповідачці [PERSON] не видавався, договір найму жилих приміщень №1 в буд. [ADDRESS] із відповідачкою не укладався. Згідно ч.3 ст.116 Житлового кодексу УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до п.4.66 додатку 3 Положення про Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету від 01.11.2016 №977 (зі змінами), до повноважень районної адміністрації належить звернення до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони незаконно проживають. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що відповідач фактично доводи позивача не заперечила та не спростувала, факт самовільного заселення у квартиру належним чином підтверджений. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засідання, відповідачем не спростовані, а тому позов слід задоволити та виселити [PERSON] , із самовільно зайнятого жилого приміщення - квартири [ADDRESS] . Крім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved