Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Виконавчий комітет Довжанської сільської ради Хустського району звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилаються на те, що [INFO] у громадян [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 25 від 21.03.2011. Після народження сина громадяни батьки хлопчика майже півтора року проживали спільно однією сім`єю в [ADDRESS] , але державну реєстрацію шлюбу не проводили. Крім них за вказаною адресою також постійно проживала мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . В 2013 році відповідачка залишила сім`ю та покинула свого малолітнього сина [PERSON] на виховання його батькові - [PERSON] , який продовжив жити із сином [PERSON] і своєю матір`ю в [ADDRESS] , і в подальшому жила окремо від них. Відтоді і по теперішній час [PERSON] не брала участі у житті та вихованні [PERSON] , не цікавилася його станом здоров`я, інтересами та успіхами в навчанні, а протягом кількох останніх років постійно на території Довжанської територіальної громади не проживає. [INFO] батько дитини помер і малолітній залишився на утриманні своєї бабусі [PERSON] , яка, з її слів, протягом квітня-травня 2023 року безуспішно намагалася зв`язатися з матір`ю хлопчика. Інших близьких родичів, які могли б здійснювати догляд за малолітнім [PERSON] не встановлено. 05.05.2023 комісією з представників Довжанської сільської ради та мешканців вул. Сонячна с. Приборжавське зафіксовано, що малолітній [PERSON] з 2013 року не зареєстрований, але фактично проживає за адресою в [ADDRESS] , разом зі своєю бабусею [PERSON] .. Малолітній [PERSON] під час індивідуальної бесіди 26.05.2023 з начальником служби у справах дітей Довжанської сільської ради повідомив, що востаннє бачив свою маму коли йому було 5 років. Інколи спілкується знею по телефону, однак не розмовляв з нею вже чотири місяці. Навіть тоді вона лише спитала, як у нього справи, не поцікавилася детально його життям, уподобаннями, успіхами чи переживаннями. На запитання свого сина де вона знаходиться і коли приїде, відповіді уникла. Після смерті батька, дитину ніяк не підтримала. Згідно характеристики [PERSON] , наданої Приборжавським ліцеєм, батько приділяв належну увагу вихованню сина. Натомість про матір жодної згадки в характеристиці малолітнього немає, що також свідчить про її неучасть у вихованні свого сина. Актами обстеження умов проживання проведеними за місцем реєстрації відповідачки та місцем фактичного проживання її сина, констатовано тривалу фізичну відсутність там такої. За словами мешканців [ADDRESS] , відповідачка останні роки ніяк не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого малолітнього сина [PERSON] .. Відколи покинула сина, зовсім ним не цікавилася, відсторонилася від нього, не телефонувала та не вишукувала можливості побачення. Відповідачка не виконує обов`язки, покладені законом на бітьків, не бкрк педагогічну, матеріальну, посильну трудову, або будь-яку іншу участь у вихованні сина. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.09.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.10.2023 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачки, повідомленої належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідачки, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»: виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 СК України: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно характеристики [PERSON] протягом навчання в школі зарекомендував себе старанним, дисциплінованим учнем. На уроках уважний, навчальний матеріал засвоює посередньо, систематично відвідує школу. Бере активну участь у громадському житті класу та школи. Старанно виконує громадські доручення. Зберігає в належному порядку власні речі (а.с.17). Як вбачається з акту встановлення факту проживання особи за адресою № 21/02-06 від 05.05.2023, [PERSON] , [INFO] проживає разом з своїм онуком [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до пояснень мешканців [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] останні роки ніяк не піклувалася про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого малолітнього сина [PERSON] . Відколи покинула його, зовсім ним не цікавилася, відсторонилася від сина, не дзвонила та не вишукувала можливості побачення. (а.с.19-30). Згідно довідки індивідуальної бесіди від 26.05.2023, малолітній [PERSON] під час індивідуальної бесіди 26.05.2023 з начальником служби у справах дітей Довжанської сільської ради повідомив, що востаннє бачив свою маму коли йому було 5 років. Інколи спілкується з нею по телефону, однак не розмовляв з нею вже чотири місяці. Навіть тоді вона лише спитала, як у нього справи, не поцікавилася детально його життям, уподобаннями, успіхами чи переживаннями. На запитання свого сина де вона знаходиться і коли приїде, відповіді уникла. Після смерті батька, дитину ніяк не підтримала (а.с.32). Актами обстеження умов проживання проведеними за місцем реєстрації відповідачки та місцем фактичного проживання сина відповідачки [PERSON] , констатовано тривалу фізичну відсутність там відповідачки (а.с.33,34). Згідно характеристики сільського голови Симканич В. від 30.05.2023 відповідачка [PERSON] за час проживання в с. Довге показала себе з негативної сторони. Залишила без нагляду своїх неповнолітніх дітей. Протягом останніх років на території сільської ради не проживає, місце її перебування органу місцевого самоврядування невідоме (а.с.35). Як вбачається із пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками відповідачки [PERSON] та проживає в [ADDRESS] , то такі не бачили відповідачку близько трьох років і де знаходиться така їм не відомо (а.с.37,38). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 315 від 29.06.2023, орган опіки та піклування вважає, за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.40-41). Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Закон України «Про охорону дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону). З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи те, що [PERSON] тривалий час ухиляються від своїх батьківських обов`язків, наміру в подальшому виконувати їх належним чином під час розгляду справи не встановлено, дитина проживає разом з бабусею, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved