Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

17.10.2023 [PERSON] здав на пошту позов до Річківської сільської ради, який у подальшому уточнив. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його баба по лінії батька [PERSON] [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі й на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв та оформив свої права на частину спадкового майна його батько [PERSON] [INFO] останній помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, у тому числі й на зазначений житловий будинок. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31.01.2022 за ним у порядку спадкування після смерті батька визнано право власності на будинок. На даний час він має намір оформити право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,03 га, і для ведення особистого селянського господарства, площею 0,22 га, але у зв`язку з тим, що його баба за життя не завершила процедуру приватизації вказаних ділянок, у позасудовому порядку він не може цього зробити. Посилаючись на викладені обставини, просить визнати за ним у порядку спадкування право на завершення процедури приватизації вказаних земельних ділянок. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 23.10.2023 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 08.11.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Мазурова К.Д. у судове засідання не з`явилися. Остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 83). Представник відповідача Річківської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Коваль Н.М. у судове засідання також не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а. с. 82). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 13). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 12). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а. с. 14). Як вбачається з архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Вирівської сільської ради народних депутатів Білопільського району Сумської області від 20.08.1993 №42 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» і довідки Виконавчого комітету Річківської сільської ради Сумського району від 08.06.2023 №287 [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,03 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також земельну ділянку площею 0,22 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи на земельні ділянки [PERSON] не виготовляла, державний акт не отримала (а. с. 15-16). [INFO] [PERSON] померла (а. с. 10). Відповідно до копії спадкової справи, 23.02.2011 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Шамукової С.Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу та у подальшому видано останньому свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (а. с. 58-74). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 11). Як вбачається з копії спадкової справи, 21.07.2020 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Коваль Н.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим заведено спадкову справу. Останньому видані свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (а. с. 31-56). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31.01.2022 за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] (а. с. 17-18). На даний час позивач бажає оформити право власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] , але через те, що [PERSON] розпочала процедуру приватизацію вказаних земельних ділянок, але не завершила її до смерті, він не може це зробити в позасудовому порядку (а. с. 20-21). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З урахуванням викладеного в разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №128/1911/15-ц, від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з п. 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок» та положеннями Земельного кодексу України від 18.12.1990, у редакції, яка діяла на час прийняття сільською радою рішення про передачу у власність [PERSON] земельних ділянок, громадянам України передавали в приватну власність земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, які відповідно до чинного на той час Земельного кодексу України, відносилися до категорії земель сільськогосподарського призначення, а також земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які входили до категорії земель населених пунктів, та скорочено називалися присадибна ділянка. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на завершення процедури приватизації земельних ділянок площею 0,03 га та 0,22 га, переданих [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: approved