Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

04.07.2023 [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом, в якому, в урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 01.11.2023, просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за договором оренди в розмірі 57\~577,00 грн., 3 % річних в розмірі 761,91 грн, інфляційні витрати в розмірі 1\~036,38 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Позовні вимоги обгрунтованні тим, що 08.04.2021 між сторонами було укладено договір оренди двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] та підписано акт прийому-передачі об`єкта оренди. Протягом 2021 року орендарі - [PERSON] та [PERSON] , належним чином виконували умови договору, тому договір було продовжено ще на один рік. В 2022 році у відповідачів виникла заборгованість по орендній платі за квартиру та комунальних платежах. В телефонних розмовах відповідач [PERSON] запевняв, що найближчим часом погасить всю заборгованість, на підтвердження чого надав розписку від 04.11.2022, в якій зазначено кінцевий термін сплати боргу 20.12.2022, чого в дійсності не було виконано. 11.05.2023 позивачем на адресу відповідачів було надіслано претензію про сплату заборгованості, проте вона була залишена без відповіді та задоволення. Об`єкт оренди відповідачі звільнили 04.11.2022 без підписання акту прийому - передачі, залишивши за собою заборгованість зі сплати орендної плати за два календарних місяці в сумі 24 000 грн. Окрім того, у пункті 8.2 Договору зазначено, що якщо орендар виїжджає раніше з квартири, він повинен сплатити 6 000 грн. компенсації, за порушення термінів. Відвідавши наступного дня об`єкт оренди позивач виявив, що квартира, меблі та побутова техніка в ній в набагато гіршому стані, а ніж на момент укладання договору оренди та підписання акту прийому-передачі, а саме наявні плями на стінах в кімнатах, порвані штори, розбиті плінтуси, зламаний і порваний диван, а також не працююча пральна машинка. З метою відновлення до орендного стану квартири позивачем проведено косметичний ремонт квартири, а також придбано найдешевшу пральну машину та диван, так як пошкоджене та зламане відповідачами майно не підлягало ремонту та відновленню. Таким чином, розрахунок заборгованості становить 57 577 грн., з яких: 24\~000 грн. - заборгованість по орендній платі і комунальних платежах; 6\~000 грн. - відшкодування вартості за порушення термінів оренди згідно 8.2 Договору оренди; 8 200 грн. - відшкодування вартості ремонту кватири; 7 777 грн. - відшкодування вартості пральної машини; 11 600 грн. - відшкодування вартості дивану. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивач просить також стягнути з відповідачів 3 % річних за період з 25.05.2023 по 01.11.2023 на суму 57 577 грн., що становить 761,91 грн. та 1\~036,38 грн. інфляційних. У зв`язку із зверненням до суду з даною позовною заявою позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 073,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 08.05.2023, квитанцією до прибуткового касового ордера № 43 від 08.05.2023. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором оренди, витрати зі сплати судового збору та витрати на професійно правничу допомогу. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2022 позовну заяву [PERSON] передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 31.07.2023 справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду від 02.08.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до початку розгляду справи від його представника адвоката Голубчика І.В. надійшла заява, в якій останній підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, клопотань про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено в ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . 08.04.2021 між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] , [PERSON] (орендарі) був укладений Договір оренди та підписаний Акту прийому-передачі об`єкта оренди, у відповідності до яких орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування двокімнатну квартиру загальною площею 53 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.п. 4.1., 4.2. Договору, за домовленістю сторін розмір орендної плати становить 6\~000,00 грн. на місяць. Розмір орендної плати не включає витрати, пов`язані з споживанням електроенергії, оплата вартості комунальних послуг, а також інші витрати, що пов`язані з утриманням квартири здійснюються орендарем згідно встановлених рахунків, в терміни і порядку, що встановлені для орендної плати. Відповідно до п.п. 8.1., 6.3. Договору, строк дії договору з 08.04.2021 по 08.04.2022. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку його дії, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах. У випадку коли орендар порушує термін дії договору і виїзжає раніше, він повинен сплатити орендодавцю компенсацію в розмірі 6\~000 грн. (п. 8.2. Договору оренди від 08.04.2021). В розділі 3 Договору сторонами погоджено умови повернення об`єкта оренди, зокрема по закінченню терміну оренди або у разі припинення цього Договору з інших підстав Орендар зобов`язався повернути орендодавцю об`єкт оренди за актом передачі-прийому протягом одного дня з дати припинення дії Договору, у тому ж стані, в якому він був переданий в оренду із урахуванням нормального зносу (амортизації). Орендар згідно акту прийому передачі майна, передає орендодавцю в користування майно, як меблі так і електронні прилади. При закінченні договору майно повинно бути повернуто в тому стані, в якому воно бралося в оренду, з урахуванням нормального зносу (амортизації). У випадку пошкодження майна орендар зобов`язується відшкодувати його вартість у повному обсязі (п. 9.3.). Крім того, зобов`язання орендаря відшкодувати вартість об`єкту оренди у разі його знищення чи псування з його вини передбачена також п. 6.2. Договору. З позовної заяви вбачається, що протягом 2021 року орендарі - [PERSON] та [PERSON] , належним чином виконували умови договору, тому на підставі п. 6.3. Договору строк дії договору було продовжено ще на один рік. В 2022 році у відповідачів виникла заборгованість по орендній платі та комунальних платежах. 04.11.2022 відповідачі, без підписання акту передачі прийому квартири, звільнили об`єкт оренди та зобов`язались сплатити заборгованість за Договором оренди від 08.04.2021 в розмірі 24\~000,00 грн до 20.12.2022, на підтвердження чого надали розписку від 04.11.2022, копію якої позивачем долучено до позовної заяви. Позивач стверджує, що на наступний день після повернення відповідачами орендованої квартири, ним було виявлено плями на стінах в кімнаті та коридорі, зіпсовані штори, розбиті плінтуси, зламаний диван та пральну машину. Для відновлення до орендного стану квартири було проведено косметичний ремонт, а також придбано нову пральну машину та диван, оскільки вони не підлягали ремонту. На проведення відновлювального ремонту квартири позивачем було витрачено 8\~200 грн., що підтверджуються договором підряду на виконання внутрішньо оздоблювальних робіт (ремонт приміщень квартири) № 17-2022-БП від 14.11.2022, актом приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 01.06.2023 до договору підряду на виконання внутрішньо оздоблювальних робіт (ремонт приміщень квартири) № 17-2022-БП від 14.11.2022, а також квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3026644177.1 від 01.06.2023 на суму 8\~200 грн. З фіскального чеку від 26.11.2022 та рахунку фактури № НМ-0000010 від 20.12.2022 вбачається, що позивачем було придбано пральну машину ELENBERG FS вартістю 7\~777 грн., а також диван вартістю 11\~600,00 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, відповідачами не надано доказів погашення заборгованості за Договором оренди від 08.04.2021 в розмірі 24\~000,00 грн., виплати компенсації за порушення термінів оренди згідно п. 8.2. Договору в розмірі 6\~000 грн. та відшкодування вартості ремонту квартири та пошкодженого майна в розмірі 27\~577 грн., а також не доведено, що пошкодження квартири, меблів та побутової техніки відбулося не з їх вини, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення із відповідачів на користь позивача боргу за Договором оренди від 08.04.2021 у розмірі 57\~577,00 грн. Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 11.05.2023 позивач направив на адресу відповідачів досудову вимогу, в якій просив в семиденний термін з моменту отримання даної вимоги добровільно провернути борг за Договором оренди від 08.04.2021 в розмірі 57\~577,00 грн. Вказана вимога отримана відповідачами 15.07.2023, однак у встановленні строки заборгованість перед позивачем погашена не була. Згідно доданих до позовної заяви розрахунків за період з 25.05.2023 по 01.11.2023 3% річних становить 761,91 грн., а інфляційні 1\~036,38 грн. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних також підлягають задоволенню. Таким чином, всього до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за договором оренди в розмірі 57\~577,00 грн., 3 % річних в розмірі 761,91 грн, інфляційні витрати в розмірі 1\~036,38 грн., а всього 59\~375,29 грн. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн., тобто по 536,80 грн. із кожного. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частини 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем долучено Договір про надання правової допомоги від 08.05.2023, укладений між позивачем та адвокатом Голубчиком І.В., ордер серії СА № 1056062 від 14.06.2023 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 43 від 08.05.2023 на суму 10\~000,00 грн. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а також беручи до уваги, що відповідачами до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено частиною 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачів на користь позивача понесених ним судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved