Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

27.09.2023 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов вказаний позов, в обґрунтування якого, позивач зазначив, що 09.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №1669, яким стягнуто з нього на користь відповідача заборгованість у сумі 61 390 грн. Вказаний виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору №3100899 від 05.01.2020. 11.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68623010 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 09.01.2022 №1669, про стягнення з позивача на користь відповідача боргу. Позивач не брав жодних кредитів у ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», правонаступником всіх прав і обов`язків якого відповідно до Договору факторингу №LVMM/06-07-2020-71 від 08.10.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ». Позивач зазначив, що він не підписував договорів про отримання кредиту з вказаною установою та ніяким іншим чином не отримував від неї кошти. До того ж він не отримував від відповідача жодних письмових повідомлень про наявність заборгованості з вимогою про усунення порушення виконання зобов`язання, тому вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2023, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В заяві від 17.11.2023 представник позивача просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, пояснень суду не надав. Третя особа\~-\~приватний\~нотаріус\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Т.В.,\~будучи\~належним\~чином повідомленим\~про\~розгляд\~даної справи, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі суду, пояснень суду не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В., будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, пояснень суду не надав. Враховуючи, що відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не скористались своїм правом на подання відзиву та пояснень по справі, суд відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №1669, яким стягнуто з [PERSON] на користь відповідача заборгованість у сумі 61 390 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. 11.02.2022 було відкрито виконавче провадження №68623010 на підставі виконавчого напису №1669, вчиненого 09.01.2022. 20.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника в межах ВП №68623010. 31.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах ВП №68623010. 06.06.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника в межах ВП №68623010. Статтею 18\~ЦК\~України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно зі ст.ст. 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 18 ЦК України, стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Аналогічні положення містяться у Порядку, зокрема, згідно з п.п. 1.1 - 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку). Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). Пунктом 2\~Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 справа № 645/1979/15-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Позивач в позові зазначив, що він не підписував договорів про отримання кредиту з ТОВ та ніяким іншим чином не отримував від нього кошти. До того ж він не отримував від відповідача жодних письмових повідомлень про наявність заборгованості з вимогою про усунення порушення виконання зобов`язання, нотаріусом не перевірено, чи надсилалась така вимога та чи була вона отримана боржником (позивачем), відсутні докази безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, до того ж, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договору, який не був нотаріально посвідчений та не відноситься до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тому оскільки, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, його слід визнати таким, що не підлягає виконанню з вищезазначених підстав. Натомість з 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в України та застосовується до регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб. Відповідно до ч.4\~ст.16\~Закон\~України\~«Про споживче\~кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Як вбачається з матеріалів справи, належні та допустимі докази на підтвердження одержання [PERSON] направленої стягувачем (кредитодавцем) вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» не були надані нотаріусу при вчиненні спірного виконавчого напису, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення споживача, та нотаріального посвідчення кредитного договору, а тому [PERSON] був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Наявність між сторонами спору щодо заборгованості за кредитним договором, порушення порядку повідомлення [PERSON] про вимогу усунення порушення та відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, відповідачем не надано суду належних доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідачем до суду не надано. Згідно із положень ст.ст.12, 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 09.01.2022, зареєстрованого в реєстрі за №1669, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved