Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

31 жовтня 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 42468,47 грн. На обґрунтування своїх вимог АТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 10 січня 2019 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява заява разом з Умовами та правилами, які розміщено на офіційному сайті банку в мережі Інтернет www.privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за договором у встановленому договором порядку та строки, станом на 14 вересня 2023 року [PERSON] має заборгованість в сумі 42468,47 грн, яку Банк просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторони в судове засідання не викликалися. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином 17 листопада 2023 року в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення Ф. 20 з відміткою про відсутність адресата за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2019 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 43,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у відповідності до п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Упродовж дії договору кредитний ліміт Банком неодноразово змінювався і 14 листопада 2022 року становив 39784,00 грн (а.с.20). Підписавши 10 січня 2019 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, [PERSON] у повному обсязі приєднався до умов та правил надання банківських послуг цього Банку, що засвідчив власним підписом (а.с.22-23). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 14 вересня 2023 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 42468,47 грн, яка складається з: 41155,66 грн заборгованість за тілом кредиту та 1312,81 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.9-19). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості, такі як тіло кредиту та відсотки розраховані у відповідності до умов договору. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 10 січня 2023 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн (а.с.88). На підставі\~статтей 526,\~527,\~530,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~

Outcome: approved