Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина республіки білорусь, біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з березня 2013 року до травня 2022 року проживала разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В даний період часу у них народилися дві доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач є громадянином республіки білорусь. Тому, після народження дочок через неналежне оформлення свого пребування на території України, як іноземця він відмовився подавати заву про реєстарцію його як батька дітей. Вказує, що відомості про дітей внесені до актових записів про їх народження зі слів позивачки відповідно до ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що впевнена у тому, що батьком дітей є саме відповідач, оскільки вона перебувала у стосунках лише з ним, також в період спільного проживання відповідач не заперечував факт його батьківства відносно дочок. В подальшому відповідач перестав приймати участь у забезпеченні дітей та заперечив щодо сплати аліментів по причині того, що він не записаний як батько дітей. У зв`язку з чим, для захисту своїх прав та прав дітей позивач змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Ленський І.О. подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з навдених підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Судом були вжиті заходи щодо повідомлення відповідача, в тому числі шляхом надіслання повісток за останнім відомим місцем проживання відповідача,що за адресою: [ADDRESS] , яку він вказав у апеляційній скарзі на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.08.2022 у справі №935/1256/22. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи від 21.02.2023 року. А також розписка на підтвердження отримання ним примірника позову з додатками та копії ухвали про відкриття провадження у справі від 21.02.2023 року (а.с. 34- 35 т.1). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона знайома з [PERSON] давно, так як проживала по сусідству з позивачкою, а [PERSON] був її кумом. Пояснила, що позивач та відповідач проживали разом однією сім`єю з весни 2013 року у будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Влітку 2013 року вони їздили разом на море. [PERSON] доглядав за дітьми, відвозив їх до дитячого садочку та школи на автомобілі. Відносився до як до своїх дітей, вони називали його батьком. Також, пояснила, що у 2022 році пішов із родини та перестав спілкуватися з дітьми хоча має їх телефони. Вочевидь, це пов`язано з тим, що знайшов іншу сім`ю. Наразі вважає, що він виїхав до білорусії оскільки є громадянином цієї держави. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона є хрещеною старшої доньки. Пояснила, що [PERSON] возив дітей до школи та садочку на своєму авто, на якому також підробляв у таксі. Вказала, що він разом із позивачкою проживали однією сім`єю у будинку по [ADDRESS] . [PERSON] любив дітей та відносився до них як до своїх. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що працює бухгалтером у дитячому садочку. Позивачку знає з 2004 року, а [PERSON] приблизно з 2012 року. Пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали як одна сім`я. Разом їздили на відпочинок до моря. Вказала, що діти любили батька (відповідача). Він забирав дітей зі школи та садочку. Дні народження та свята святкували разом. Після початку повномасштабного вторгнення росії до України [PERSON] перестав спілкуватися з позивачем та дітьми та міг виїхати до білорусії. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії: [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 4-5 т.1). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] , що підтверджуються витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження (а.с. 6-7 т. 1). Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу аналізу ДНК, роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України. В подальшому до суду від зав. відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз Оксани Юрченко 10.07.2023 року надійшло повідомлення датоване 23.06.2023 № 100-259/1111, про повернення ухвали суду про призначення експертизи без виконання у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на неодноразові виклики та призначення дати відбору зразка крові до експертної установи не з`явився. З акту обстеження місця проживання від 15.08.2023 року, слідує, що [PERSON] з 2012 року до 2022 року проживала разом із [PERSON] , 1982 р.н., який є батьком двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Вели спільне господарство. [PERSON] проводив час із дітьми, привозив та завозив дітей до садочка та школи. До матерілів справи долучені спільні фотографій, [PERSON] разом із позивачем та дітьми, за період часу з 2014 -2020 роки, у тому числі скріншоти із соціальних мереж за різний період часу. На вказаних світлинах зафіксовано спільне проводження часу [PERSON] з дітьми та [PERSON] . Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №28266 [PERSON] , [INFO] , від 20.12.2019 року вбачається, що домашньою адресою останнього зазначено: [ADDRESS] . За змістом положень ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Як зазначено в п.п. 4, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved