Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі Позивач, позикодавець) особі свого представника адвоката Приходько Ігоря Степановича (далі Представник позивача) через систему\~«Електронний суд» звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі\~Відповідач,\~позичальник) про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 99\~328,42 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч триста двадцять вісім гривень сорок дві копійки) та судові витрати по справі. Позивач посилається на те, що 25 листопада 2020 року між позичальником та позикодавцем укладено основний Договір про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 25/11/4/20-фд на початкову суму 24\~900 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот гривень), який в подальшому змінено та доповнено: Додатковою угодою № 1 від 16.02.2021 (збільшено суму на 51\~289 грн.); Додатковою угодою № 2 від 09.03.2021 (збільшено суму на 59 713 грн.); Додатковою угодою від 30.08.2021 (збільшено суму до 129 413 грн.). За чотирма касовими ордерами Відповідач отримав загалом 129\~413 грн. (№ 2 від 02.12.2020, № 23 від 16.02.2021, № 58 від 09.03.2021, № 16 від 12.04.2021, № 147 від 30.08.2021). 19.11.2021 року Відповідач частково повернув позику в сумі 21\~333, 44 грн. за прибутковим касовим ордером № 5. Відповідно п. 4. 1 вищевказаного договору, позика повинна бути повернена протягом 12 місяців, починаючи з наступного місяця, в якому була отримана. Виходячи з крайньої Додаткової угоди від 30.08.2021 року, строк повернення позики настав 01.09.2022. Залишок неповерненої позики склав 88\~826,30 грн., який Відповідач не повернув. Із 01.09.2022 по 02.10.2023 (період прострочення грошового зобов`язання 397 днів), загальна заборгованість: 88\~826,30 грн. (сума боргу) + 7603, 71 грн. (інфляційне збільшення) + 2898, 41 грн. (штрафні санкції) = 99\~328, 42 грн. У порядку досудового врегулювання спору згідно з ст. 16 ЦПК України представник позивача, через месенджер Telegram, звернувся до відповідача 10.07.2023 року щодо добровільного врегулювання заборгованості, однак воно залишено без реагування. Борг за договором позики залишився неповернутим, а тому, у позивача не має іншого виходу, ніж звернення до суду за захистом свого порушеного права. З урахуванням вищезазначеного представник ТОВ «ВП «Полісся» - адвокат Приходько І.С. просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 99\~328,42 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч триста двадцять вісім гривень сорок дві копійки) та судові витрати (судовий збір) по справі в розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні). Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року провадження у вказаній справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін на 15.11.2023 року. 09 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів про повне погашення заборгованості. 10 листопада 2023 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача та врахування добровільного погашення боргу відповідачем. У судове засідання сторони не з`явилися, заяв та клопотань не надіслали. Частиною 1\~статті 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення рішення. Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 3 ст. 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Статтею 1046 ЦК України\~визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як визначено\~ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 25 листопада 2020 року між позичальником та позикодавцем укладено основний Договір про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 25/11/4/20-фд на початкову суму 24\~900 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот гривень), який в подальшому змінено та доповнено: Додатковою угодою № 1 від 16.02.2021 (збільшено суму на 51\~289 грн.); Додатковою угодою № 2 від 09.03.2021 (збільшено суму на 59 713 грн.); Додатковою угодою від 30.08.2021 (збільшено суму до 129 413 грн.). За чотирма касовими ордерами Відповідач отримав загалом 129\~413 грн. (№ 2 від 02.12.2020, № 23 від 16.02.2021, № 58 від 09.03.2021, № 16 від 12.04.2021, № 147 від 30.08.2021). 19.11.2021 року Відповідач частково повернув позику в сумі 21\~333, 44 грн. за прибутковим касовим ордером № 5. Відповідно п. 4. 1 вищевказаного договору, позика повинна бути повернена протягом 12 місяців, починаючи з наступного місяця, в якому була отримана. Виходячи з крайньої Додаткової угоди від 30.08.2021 року, строк повернення позики настав 01.09.2022. Залишок неповерненої позики склав 88\~826,30 грн., який Відповідач не повернув. Із 01.09.2022 по 02.10.2023 (період прострочення грошового зобов`язання 397 днів), загальна заборгованість: 88\~826,30 грн. (сума боргу) + 7603, 71 грн. (інфляційне збільшення) + 2898, 41 грн. (штрафні санкції) = 99\~328, 42 грн. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України\~прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Виключно наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов`язання. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що негашена заборгованості становить 99\~328,42 грн. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідачем повністю погашено суму боргу за договором позики, що підтверджується квитанціями: № 0.0.327278921.1 від 26.10.2023 року на суму 40000 грн. (сорок тисяч гривень); № 0.0.3290546087.1 від 08.11.2023 року на суму 48\~826,30 грн. (сорок вісім тисяч вісімсот двадцять шість гривень тридцять копійок); № 0.0.3290671329.1 від 08.11.2023 року на суму 10502,12 грн. (десять тисяч п`ятсот дві гривні дванадцять копійок). Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 129\~Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Одними з загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, справедливість та розумність (пункт 6 частини першоїстатті 3 ЦК України). Цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин (абзаци перший та другий частини першої статті 7 ЦК України). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідачем погашено кредитну заборгованість в повному обсязі. Судом встановлено, що заборгованість погашена відповідачем вже після звернення позивача до суду із вказаним позовом. В силу вимог ч. 3\~ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Ураховуючи, що позивач свої вимоги не підтримує унаслідок їх задоволення відповідачем, в задоволенні вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості в розмірі 99\~328,42 грн. необхідно відмовити, однак із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed