Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, сплачені 10 липня 2020 року за комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1\~400,00 грн., материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3\~200,00 грн. та послугу по збірці ПК + налаштування під здачі клієнта у сумі 399,00 грн., що становить загальну суму 4\~999,00 грн., пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення у сумі 161\~967,60 грн. та моральну шкоду у сумі 30\~000,00 грн., посилаючись на істотні недоліки товару та невідповідність якості і невиконання зобов`язання відповідачем з повернення сплаченої суми. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 10 липня 2020 року у магазині «2Masters» по [ADDRESS] , де здійснює свою діяльність відповідач, придбав комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1\~400,00 грн., материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3\~200,00 грн. та сплатив послугу по збірці ПК та налаштування під здачі клієнта у сумі 399,00 грн., про що було видано фіскальний чек від 10.07.2020 без будь-якої додаткової документації чи сертифікатів на товар та відповідно він залишив відповідачу дане обладнання для його установки до системного блоку. 20 липня 2020 року відповідач установив процесор та материнську плату до його системного блоку та відповідно в зборі в цей же день передав йому, позивачу. Після чого він намагався запустити системний блок комп`ютера, однак на моніторі відображалися помилки та відповідно операційна система комп`ютера не запускалася. 26 липня 2020 року він надав відповідачу претензію, у якій зазначив, що придбане ним комп`ютерне обладнання має істотні недоліки і не відповідає якості та запропонував повернути отримані відповідачем кошти за даним договором. Відповідач претензію отримав нарочно під підпис та зазначив, що до 14.00 02.08.2020 ним буде замінена материнська плата та повернуто гроші за процесор. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання не виконав, порушив усі строки виконання робіт за умовами договору, ігнорує вимогу позивача повернути сплачену суму грошових коштів за товар неналежної якості, тому на підставі статей 549, 565, 611, 678 ЦК України, статей 4, 6-10 Закону України «Про захист прав споживачів», просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] на вимогах наполягали з підстав, викладених у позовній заяві. Допитаний як свідок позивач [PERSON] суду пояснив, що звернувся до суду через три роки після купівлі товару, оскільки чекав, щоб відповідач повернув кошти за неякісний товар або замінив його. Товар відповідач привіз до нього, установивши йому і плату і процесор, а він не спеціаліст, щоб усе це зняти правильно і повернути відповідачу, як неякісний товар. Наразі і плата і процесор знаходяться у нього в системному блоці, він ним не користувався. При цьому відповідач усно казав йому про те, що приїде до нього дододму та замінить процесор та плату. Він до останнього чекав, щоб відповідач виконав свої зобовязання і коли закінчувався строк, вирішив подати позов до суду. При цьому неякісний товар він побачив відразу, було видно, що плата і процесор вживані. Відповідач ФОП [PERSON] вимоги позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Суду пояснив, що вважав, що позивач принесе до його магазину системний блок, у якому були придбані [PERSON] плата і процесор та він зробить заміну товару або поверне кошти - за бажанням покупця, про що ним і було зазначено у претензії позивача. Однак дотепер позивач товар йому так і не приніс. В обґрунтування відзиву на позов відповідачем зазначено, що позивач дійсно придбав у магазині «2Masters» непродовольчі товари, а саме процесор Pentium g4400 вартістю 1\~400,00 грн., материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3\~200,00 грн. послугу по збірці ПК у сумі 399,00 грн., всього товару на суму 4\~600,00 грн. та послугу на суму 399,00 грн. У своєму позові [PERSON] зазначає про неякісний товар та вимагає розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів на суму 4\~999,00 грн., незаконно включивши вартість послуги, що була надана, однак претензій до самої послуги та обґрунтування її якості позивачем не зазначено. Виходячи з положень ст. 678 ЦК України та пункту 29 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими 19.04.2007 за № 104, позивач повинен був звернутись до магазину із товаром неналежної якості та отримати від продавця документ, що підтверджує отримання товару і написати заяву про повернення коштів у двох примірниках. Однак дані дії не були виконані позивачем, товар не повернутий до магазину на теперішній час, доказів про повернення товару до магазину позивач не надав. Предметом позову є товар вартість якого позивач вимагає повернути, однак не довів, що він повернув продавцю товар неналежної якості і за три роки не звертався до продавця із вказаним товаром для його повернення. Продавець міг повернути кошти лише за процедурою, визначеною законодавством з належним її оформленням. На даний час товар знаходиться у позивача, у зв`язку з чим відповідач не мав підстав повернути кошти. При цьому позивачем пропущено строк звернення до суду з даною вимогою, установлений ст. 256 ЦК України. Стосовно стягнення неустойки, то вважає, що позивач умисно на протязі трьох років не звертався до продавця і не повертав товар, адже відповідач не міг повернути кошти без самого товару. Таким чином у даному випадку відсутня вина відповідача, а відповідальність настає лише за наявності його вини. При цьому звернення позивача з цією вимогою не відповідає вимогам ст. 258 ЦК України, а розмір стягуваної неустойки значно перевищує розмір збитків. Позивачем не надано доказів щодо його моральних страждань, не надано доказів вини відповідача у заподіянні шкоди, тому вважає позов незаконним і необґрунтованим і просить відмовити у задоволенні вимог повністю. У відповіді на відзив представником позивача [PERSON] зазначено, що відповідач визнав факт істотних недоліків товару та вказав час і дату заміни товару. Стосовно пропуску позовної давності, то оскільки у претензії відповідач указав строки заміни деталей 02.08.2020, то тим самим він продовжив цей строк, тому саме з цієї дати слід обраховувати перебіг строку. При цьому згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, усі строки загальної та спеціальної позовної давності продовжені на час дії карантину. Стосовно моральної шкоди, то внаслідок дії відповідача та подальшої його поведінки по виниклій ситуації завдали позивачеві психологічних та моральних страждань, розмір яких позивач оцінив у 30\~000,00 грн. Тому наполягає на задоволенні вимог. Суд, вислухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, 10 липня 2020 року у магазині «2Masters», де здійснює свою діяльність Фізична особа-підприємець [PERSON] , позивач [PERSON] придбав комп`ютерне обладнання: процесор Pentium g4400 вартістю 1\~400,00 грн., материнську плату Biostar b2 50 BTC вартістю 3\~200,00 грн. та сплатив послугу по збірці ПК та налаштування під здачі клієнта у сумі 399,00 грн., про що було видано фіскальний чек від 10.07.2020 (а.с. 9 копія чеку). 26 липня 2020 року позивач [PERSON] звернувся із письмовою претензією 9а.с. 10 копія претензії), відповідно до тексту якої «Товар установлений 20.07.2020. Придбаний товар по ціні від 10.07. (12-41 годині) на суму 4\~999,00 грн. Товар не підходить по якості, отримувач повертає все і ціну з послугами налаштування, яку не зробили. Гроші пропоную повернути на мою карту Приватбанку (номер карти). При отриманні грошей на карту, продавець в будь-який день знімає комплектуючі з комп`ютера покупця за адресою Постишева» Відповідачем ФОП [PERSON] не оспорюється його запис у претензії «В 14-00 02.08.2020 буде заміна материнської плати та повернення процесора. Претензію отримав на руки 26.07.2020. Товар встановлено попукаю 20.07.2020». Згідно положень статті 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець\~товару неналежної\~якості не\~є його\~виготовлювачем,\~вимоги щодо\~заміни,\~безоплатного усунення\~недоліків товару\~і відшкодування\~збитків можуть\~бути пред`явлені\~до продавця\~або виготовлювача\~товару. Згідно з\~пунктом 5\~частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Відповідно до\~частин першої\~та другої\~статті 8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Стосовно непродовольчих\~товарів,\~що перебували\~у використанні\~та були\~реалізовані через\~роздрібні комісійні\~торговельні підприємства,\~вимоги споживача,\~зазначені у\~частині першій\~цієї статті,\~задовольняються за\~згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився. Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, провадження № 61-30670св18; від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, провадження № 61-39639св18; від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц, провадження № 61-5129св 21, від 29 серпня 2022 року у справі № 524/8097/20 , провадження № 61-2434 св 22, та інших). Відповідно до пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є\~справді неналежної\~якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності. Для застосування до продавця санкцій, які є мірою цивільно-правової відповідальності (стягнення збитків, неустойки, передбаченої законом або договором), необхідно встановити\~його вину (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц (провадження № 61-5129св 21). Позивач як довід на обґрунтування вимог зазначає про згоду відповідача замінити товар (плату) та повернути процесор, про що ним зазначено у письмовій претензії, а отже і визнання відповідачем товару неналежної якості. Відповідач як довід на обґрунтування заявлених вимог посилається на вимоги пункту 29 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом Міністерства економіки України 19.04.2007 № 104, відповідно до якого продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу) зобов`язані прийняти товар неналежної якості в споживача, видати йому документ, що підтверджує одержання товару, і задовольнити його вимогу на підставі письмової заяви, яка подається споживачем у двох примірниках. Один примірник цієї заяви повертається споживачу з відміткою продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу), дати прийняття заяви, прізвища, ініціалів та посади працівника, який прийняв заяву, другий - залишається у продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу). Однак позивач [PERSON] придбаний товар відповідачу, як продавцю, не повернув, тому у останнього відсутній обов`язок і можливість з повернення коштів чи заміни товару. Суд погоджується з доводами відповідача у цій частині, оскільки зі змісту розписки та наданих суду пояснень учасниками процесу убачається, що позивач [PERSON] лише за умови повернення коштів на його банківський рахунок погодився повернути товар неналежної якості, при цьому не надавши змоги відповідачу, як продавцю товару, перевірити цей товар на предмет неналежної якості та обміняти його на аналогічний. Доказів звернень до відповідача після 02.08.2020 матеріали справи не містять, позивачем визнано факт наявності лише однієї претензії. При цьому істотні недоліки, дефекти придбаного товару позивачем не доведено, доказів на підтвердження порушень відповідача у цій частині не надано, що позбавляє суд вирішити питання про правомірність доводів позивача. З цих же підстав не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки згідно пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 статті 81 ЦПК України). Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи звільнення позивача від споати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та відмову у задоволенні вимог, судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed