Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

20.09.2023 представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 30796,49 грн. заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.07.2020 та 2\~684,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову послався на те, що що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 20.07.2020 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідачка всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала. Станом на 28 січня 2022 року [PERSON] прострочила зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходить та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 08 березня 2022 року становить 30796,49 грн (залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)). Посилаючись на вказані обставини АТ «Універсал Банк» просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 20.07.2020 станом на 11.07.2023 у розмірі 30796,49 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~684,00грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому банк\~\~змушений звернутись в суд. Ухвалою від 21.09.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 23.10.2023 з повідомленням сторін, яке в подальшому було відкладено на 20.11.2023. Відповідачка 06.10.2023 подала відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому позов не визнала, покликаючись на те, що вона дійсно звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.07.2020. Однак у доданих до позову Умовах і правилах надання банківських послуг, Тарифах, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту відсутній її підпис, зокрема електронний цифровий підпис. Позивачем не надано доказів, що вона була ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг. Також зазначила, що із змісту Умов і правил надання банківських послуг убачається, що додані позивачем до позовної заяви редакція цих умов затверджена Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 та набувають чинності з 27.11.2021, тобто зазначені Умови та правила набули чинності через рік після підписання нею Анкети-заяви від 20.07.2020, що виключає доведення змісту цих Умов і правил до її відома. Крім того, зазначила, що позивачем не доведено наявність її обов`язку повертати кредит частинами, строк дії кредитної картки закінчується 31.10.2024, тому звернення з позовом є передчасним. За наведеного, вважає вимоги позивача про стягнення з нього боргу безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Представник позивача 26.10.2023 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем, у тому числі Анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток (затверджені Протоколом Правління № 23 від 24.06.2020, набули чинності з 29.06.2023, які діяли на момент підписання Анкети-заяви), було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 20.07.2020 підписанням договору боржник підтвердив, що був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчилення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, та отримав їх примірник у мобільному додатку. Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчилення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, а отже погодився з ними. Також вказав, що відповідач підписуючи додану до позову Анкету-заяву до договору надання банківських послуг, розумів, погодився і був ознайомлений з Умовами та Тарифами, крім цього, долучив виписку про рух коштів по картковому рахунку, відповідно до якого можна побачити, що кредитний ліміт був встановлений та відповідач використовував кредитні кошти. При цьому, посилався на правові висновки Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2021 року в справі № 623/2936/19.Боржник свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі не виконав, через що утворилася заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку: кредитний ліміт боржника складає 24500 грн.; заборгованість становить 30796,49 грн., яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 24500 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці) 6296,49 грн. Овердрафт - (мінус) 6296,49 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до виписки про рух коштів по картці за весь час користування карткою боржником було проведено поповнення карткового рахунку на суму 125424,43 грн, а витрат по картці проведено на суму 156220,92 грн. Виписка є належним доказом заборгованості, що кореспондується з позицією Верховного суду у справі №200/5647/18. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка 06.11.2023 подала заперечення на відповідь на відзив, у яких просила у позові відмовити повністю. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання не з`явилася, у запереченнях на відповідь на відзив просила розгляд справи проводити у її відсутності. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 20.07.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання електронним підписом Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, позивач АТ «Універсал Банк» відкрив [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , який в подальшому змінювався. Положеннями п. 1 Анкети-заяви визначено, що ця заява разом із Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 3 анкети - заяви пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць. Решта умов, передбачених частиною 1 статті 6 Закону України «Про фінансові та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначена в Договорі та Тарифах. Крім того, в п. 6 анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису». На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав копію Анкети-заяви від 20.07.2020, Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», редакція цих умов затверджена Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 та набувають чинності з 27.11.2021, Таблицю обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 20.07.2020 №б/н, заборгованість відповідачки складає 30796,49 грн, як сума загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Зі змісту розрахунку вбачається, що [PERSON] періодично вносила кошти для погашення за наданим кредитом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи підтверджується, що 20.07.2020 [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якої банк відкрив їй поточний рахунок та встановив на нього кредитний ліміт 3000,00грн., який 23.09.2020 підвищено до 10000,00 грн. та 28.01.2021 до 25000грн., 11.11.2021 зменшено кредитний ліміт до 24600,00грн. та 27.01.2022 до 24500,00грн. Згідно із розрахунком заборгованості за договором станом на 11.07.2023 у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 30796,49 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Разом з тим, до відповіді на відзив на позовну заяву представником АТ «Універсал Банк» долучено виписку про списання коштів відповідача з рахунку за період з 20.07.2020 по 01.11.2022, з якої вбачається, що Банком проводились списання з рахунку [PERSON] відсотків, а саме: 01.07.2021 1518,62 грн., 01.08.2021 807,27 грн., 01.09.2021 796,52 грн., 01.10.2021 771,99 грн., 01.11.2021 -796,19 грн., 01.12.2021 757,20 грн.. 01.01.2022 784,95грн., 01.02.2022 - 776,20грн., 01.03.2022 - 697,66 грн. (з яких 396,11грн. списано, решта 301,55грн. мінус овердрафт). Загальна сума списаних позивачем відсотків з рахунку відповідача становить 7405,05грн. Із згаданих документів також вбачається, що відсотки стягувалися, як за рахунок власних коштів [PERSON] , так і за рахунок кредитного ліміту. Також, як вбачається із змісту виписки, що із відповідачки було списано відсотки: 01.03.2022 - 301,55 грн., 01.04.2022 783,68 грн., 01.05.2023 403,80 грн., 01.06.2022 423,77 грн., 01.07.2022 807,60 грн., 01.08.2022 859,94грн., 01.09.2022 887,22 грн., 01.10.2022 - 885,60 грн., 01.11.2022 943,33 грн., а всього 6296, 49 грн. Ці кошти увійшли до овердрафту та становлять частину коштів, які просить стягнути із відповідачки позивач. В відповіді на відзив АТ «Універсал Банк» посилався на те, розмір заборгованості за тілом кредиту відповідно до Умов та правил складається із кредитного ліміту у сумі 24500,00 грн. та овердрафту у сумі 6296,49 грн. Так, що стосується стягнення коштів в розмірі 6296, 49 грн., які позивач обгрунтовує як сума овердрафту в якості відсотків за користування кредитним лімітом, то слід зазначити наступне. Позивач вказує, що якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення. Тобто позивач визначає суми овердрафту як відсотки за користування кредитним коштами. Згідно з положеннями розділу ІІ Умов та правил, кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому, банк надає кредит згідно з договором у розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Отже, фактично розмір заборгованості за тілом кредиту включає в себе нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, неустойку. Проте, у підписаній відповідачкою анкеті-заяві не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, не зазначені умови щодо сплати неустойки, тобто сторони в розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів, неустойки. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять паспорт споживчого кредиту «Чорна картка monobank» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів [PERSON] як особистого так і електронного цифрового не містять. Саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідачки із вказаними банківськими документами та погодження із ними шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги судом, оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі та в подальшому обробляється спеціалістами банку, що і здійснюють реагування на відповідні дії з боку клієнта. При цьому, відсутність вказаних доказів, позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості. Крім того, долучені Банком копії Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» затверджені протоколом Правління №46 від 24 листопада 2021 року та набувають чинності з 27 листопада 2021 року, а анкета-заява відповідачем була підписана 20 липня 2020 року, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. А тому доводи представника позивача щодо погодженнями сторонами усіх істотних умов договору не заслуговують на увагу. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року N 543/96-В Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Суд також наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні і достовірні докази в розумінні статей 77, 79, 80 ЦПК України на підтвердження того, які саме Умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що надані Банком відповідачу документи на момент отримання останньою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Тому підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, на переконання суду, відсутні. Щодо тверджень відповідачки стосовно передчасного звернення позивача із позовом до суду про стягнення заборгованості, суд зазначає наступне. Укладений між сторонами кредитний договір від 20.07.2020 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак факт отримання відповідачем кредиту підтверджується анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг та випискою по особовому рахунку. При цьому, із змісту позовної заяви вбачається, що банк 28.12.2022 направив відповідачу повідомлення «Пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Дана позиція узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03.07.2019 року. Враховуючи вищевказане, суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення процентів за користування кредитом, тому слід зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (30796,49 грн.), за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі (7405,05грн.) та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (6296,49грн) з 30796,49 грн. до 17094,95 грн. Відповідачем не спростовано достовірність викладеної у розрахунку та виписці по рахунку інформації, не наведено своїх розрахунків, які б породжували обґрунтовані сумніви у правильності розрахунку позивача, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погашення ним заборгованості на загальну суму більшу ніж ту, яка випливає з розрахунку та виписки, відтак інші аргументи відповідача суд вважає такими, що не заслуговують на увагу. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] користувалася виданою банком платіжною карткою, та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору, проте в повному обсязі обов`язок по погашенню боргу по кредиту не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем станом на 11.07.2023 у розмірі 17094,95 грн. за тілом кредиту, яка відповідачем не спростована та підлягає стягненню з останньої. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до змісту частин першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, то з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» слід стягнути судовий збір у розмірі 1489,87грн., тобто пропорційно до задоволення позовних вимог.

Outcome: partial