Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованих осіб - Головного управління пенсійного фонду України, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису народження дитини. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що з 2013 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] завагітніла від [PERSON] , в результаті чого, у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . За час вагітності стосунки заявниці та [PERSON] погіршились, що стало причиною окремого проживання. Однак, з пологового будинку заявницю з дитиною забрав батько дитини [PERSON] та його мати [PERSON] . Оскільки на час народження доньки заявниця та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому запис про батьківство дитини здійснювався підставі ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою. З моменту народження дитини [PERSON] повністю визнав її своєю дитиною, піклувався про неї, допомагав у вихованні, надавав матеріальну допомогу, проводив з нею час, залишаючись на декілька днів на тиждень. [PERSON] був мобілізований після введення воєнного стану в Україні. [INFO] , [PERSON] загинув в м. Миколаїв під час проходження військової служби у Збройних силах України. Дитина [PERSON] має право на отримання соціальної допомоги, а саме пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Заявниця звернулась до Пенсійного фонду України із відповідною заявою. Однак, 18.04.2023 року Пенсійний фонд України повідомив, що у заявниці відсутні документи, що засвідчують родинні стосунки сім`ї з померлим годувальником. Оскільки, заявнику не надається за можливим оформити соціальну допомогу у зв`язку із втратою годувальника для дитини, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Одеса, є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] № 9355 від 15.09.2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, та вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , прізвище дитині не змінювати. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Пащук О. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України - Петрученя І. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнає, та пояснила, що [PERSON] насправді проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з її загиблим сином [PERSON] , під час цивільного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , підтверджує, що ця дитина є її онукою, а її загиблий син [PERSON] , є рідним батьком [PERSON] . Окрім того, просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32). Судом встановлено, що дитина [PERSON] , народилась [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 15.09.2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 9355. Батьками дитини вказані - [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги № 00014449347 від 15.09.2014 року. Із поданої заяви вбачається, що з 2013 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] завагітніла від [PERSON] , в результаті чого, у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 25.06.2022 року. Факт спільного проживання однією сім`єю та визнання загиблим [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджується спільними фотознімками загиблого разом з малолітньою донькою, які містяться в матеріалах справи. Окрім того, мати загиблого [PERSON] надала суду заяву з якої вбачається, що остання підтверджує той факт, що [PERSON] насправді проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з її загиблим сином [PERSON] , під час цивільного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , ця дитина є її онукою, а її загиблий син [PERSON] , є рідним батьком [PERSON] . В подальшому, заявниця [PERSON] звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило в призначенні пенсії та пояснило, що відповідно до підпункту 3 п. 2.3 розділу Постанови Пенсійного фонду № 25-1 від 16.12.2020 року та Постанови 22-1 від 25.11.2005 року Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій) відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2,3 п. 2.1 цього розділу. Також надаються документи, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником. За доданими документами не підтверджено родинні зв`язки батька [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Рішенням про відмову в призначенні пенсії № 156050017666 від 18.04.2023 року. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно приписів ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У зв`язку зі смертю [PERSON] заявниця має намір оформити для дитини соціальний захист як дитини загиблого військового Збройних Сил України. Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , у зв`язку з чим дана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved