Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 27 жовтня 2007 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У березні 2022 року у зв`язку зі збройною агресією Росії проти України, відповідачка разом з дитиною з сином [PERSON] виїхала за кордон у Чеську Республіку. Деякий час після виїзду відповідачка [PERSON] за межі України, ми намагались підтримувати сімейні відносини, але відносини стали погіршуватись і згодом стало відомо, що відповідачка влаштувала своє особисте життя, фактично створивши нову родину з іншим чоловіком і повертатись додому в Україну вже не має наміру. В березні 2023 року шлюб розірвано, після розірвання шлюбу син за спільною домовленістю проживав разом з матір`ю у Чеській республіці, що було обумовлено зокрема воєнним станом в Україні із знаходженням дитини у більш безпечному місці. Він приймав участь в матеріальному утриманні дитини і його вихованні, вони підтримували спілкування з сином, і не зважаючи на значу територіальну відстань між ними, син має більш стійку емоційну прив`язаність саме до нього, ніж до матері і завжди висловлював бажання повернутись в Україну і проживати разом з ним. В червні 2023 року відповідачка приїхала разом з сином в Україну відвідати родичів, син залишився з ним та категорично відмовився повертатись разом з матір`ю до Чеської Республіки. Визначення місця проживання необхідно для припинення стягнення аліментів. Просить позовну заяву задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про розгляд справи була повідомлена належним чином. Неповнолітній [PERSON] , який досяг 15 років, просив позовну заяву задовольнити, має бажання проживати з батьком. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі та просили вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає за необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини справи: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було розірвано на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.03.2023 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З червня 2023 року [PERSON] почав проживати з батьком - Позивачем. Згідно висновку щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком гр. [PERSON] визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком залишено на розсуд суду. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 09.11.2023 р. у дитини задовольні умови проживання, стосунки в сім`ї добрі. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У відповідності до ч.3 статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, враховуючи, що у судом встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечить інтересам дитини, оскільки останній проживає з ним, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, його віку, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. При цьому, визначення місця проживання дитини разом з батьком не позбавляє права відповідачки у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання останнього з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з сином, прояву турботи відносно нього та участі у його вихованні, й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду. Задовольняючи позовну заяву, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved