Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 20 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що на початку червня 2023 року за місцем його роботи до Державного підприємства «Шепетівський ремонтний завод» надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2023 року, винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3045, про звернення стягнення з [PERSON] за договором про надання кредиту №2945127\~від 26.11.2019\~року,\~укладеним з\~ТОВ «Алекскредит»,\~право вимоги\~за яким\~відсуплено на\~підставі договору\~факторингу №LVMM/06-07-2020-71\~від 08.10.2020\~року ТОВ\~«ФК «Укрфінстандарт», заборгованості за період\~з 23.10.2020\~року по\~15.12.2021\~року в сумі 20363,20 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн., за процентами у розмірі 15363,20 грн та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1000 грн. Виконавче провадження за №68686142 з примусового виконання виконачого напису №3045 відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Павлюка Н.В. від 16.02.2022 року. Вважає, що виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом неправомірно, нотаріус не дотримався процедури його вчинення, не встановив безспірність заборгованості за кредитом та його вчинив на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчено. \~ \~ \~ \~А тому, просить суд визнати виконавчий напис від 12 січня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрованим в реєстрі за № 3045, таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних документів, позов підтримав, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Представник відповідача\~ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» в судове засідання не з`явився, відзив на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності не надав, причини неявки не повідомив. Позиція третіх осіб Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору, приватний\~виконавець виконавчого\~округу м.\~Києва Павлюк\~Н.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2023 року відкрито провадження в справі та призначено підготоче засідання о 10 год. 00 хв. 17.07.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2023\~року в порядку забезпечення позову у цивільній справі №688/2585/23 2/688/596/23 зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личука\~Т.В.\~за №3045 від 12 січня 2022 року, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. було відкрито виконавче провадження №68686142 про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ«ФК\~«Укрфінстандарт» заборгованості в розмірі 20363,20 грн. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2023 року виправлено описку в ухвалі суду від 21.06.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2023 року за клопотанням позивача витребувано у приватного виконавця виконавчого округу\~м.\~Києва Павлюка\~Н.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за №68686142; витребувано уприватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких 12 січня 2022 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3045; підготовче засідання відкладено до 14 год. 30 хв. 19.09.2023 року, яке у зв`язку із ненаданням витребуваних доказів відкладено до 09 год. 00 хв. 18.10.2023 року. 11.10.2023 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу\~м.\~Києва Павлюка\~Н.В.\~надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за №68686142. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 14.11.2023 року. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 14.11.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 26.11.2019 року 24.05.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2945127, за умовами якого [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в сумі 4000 грн шляхом перерахування кошів на його рахунок. 12.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис за № 3045 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за Договором про надання кредиту №2945127 від 26.11.2019 року, укладеним з ТОВ «Алекскредит», право вимоги\~за яким\~відсуплено на\~підставі договору\~факторингу №LVMM/06-07-2020-71\~від 08.10.2020\~року ТОВ\~«ФК «Укрфінстандарт», заборгованості за період\~з 23.10.2020\~року по\~15.12.2021\~року в сумі 19363,20 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн., за процентами у розмірі 15363,20 грн та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1000 грн. 16 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68686142 з примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса № 3045 від 12.01.2022 року. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору про надання кредиту №2945127 від 26.115.2019 року, копією виконавчого напису № 3045 від 12.01.2022 року, копією матеріалів виконавчого провадження №68686142. Застосовані норми права Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право. Проте, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, що є підставою нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17 (провадження №14-278гс18), від 15.01.2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19).Оцінка суду. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року, з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 688/2585/23 №2/688/596/23 30.06.2023 року, однак відзиву на позов не надав, як і доказів на підтвердження наявності заборгованості у [PERSON] перед ним, її розміру та безспірності. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.01.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виконавчий напис було вчинено на підставі укладеного між ТОВ «Алекскредит» та позивачем кредитного договору від 26.11.2019 року, який було укладено у простій письмовій формі. Таким чином, враховуючи, що укладений між товариством та позичальником кредитний договір, на підставі якого видано оспорюваний виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду який викладено, зокрема, у постановах: від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), від 21.10.2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19), від 08.08.2022 року у справі №752/16820/19 (провадження №61-20408св21), від 19.10.2022 року у справі №278/2416/21 (провадження №61-5756св22). Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1610 грн. 40 коп.

Outcome: approved