Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 11.10.2023 року [PERSON] звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] , законним представником якого є мати - [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . При житті син склав заповіт, згідно якого належний йому грошовий вклад у АТ КБ «ПриватБанк» заповів матері [PERSON] . Вказує, що померлий був постійним жителем села Ямниця Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що на момент смерті сина разом із ним були зареєстровані колишня дружина [PERSON] , син [PERSON] . Після розірвання шлюбу з дружиною, син фактично проживав з позивачем за адресою [ADDRESS] , яка здійснювала за ним догляд, тому що він був онкохворим. Позивач вказала, що похорони сина проводила за власні кошти, сама хворіла на онкологічне захворювання, проходила променеве лікування, перебуває на «Д» обліку за місцем проживання, до того ж здійснює догляд за онуком, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного захворювання. На початку вересня 2023 року позивач знайшла серед документів померлого сина заповіт, про який забула внаслідок стресу від втрати сина, стану здоров`я, та заклопотаністю у зв`язку із доглядом за хворим онуком. Тоді звернулася до приватного нотаріуса Угорчак Н.М., яка повідомила про необхідність звернутися до сільської ради за довідкою з сільської ради, в яку позивач звернулась та отримала 12.09.2023 року довідку № 236. Повторно звернулась до нотаріуса, яка листом від 21.09.2023 року № 205/01-16 повідомила позивача, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений та рекомендувала звернутися до суду для поновлення строку для подання заяви на прийняття спадщини. Також зазначила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємцем першої черги померлого є його син [PERSON] , крім сина інших спадкоємців першої черги немає. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала, вказала, що так як спадкодавець в користь позивача склав заповіт, тому це також слід вважати поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просила позов задовольнити,визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідач та його законний представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.11.2023 року підготовче провадження закрите та призначене судове засідання для розгляду справи по суті. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження виданого повторно 07.04.2022 року серія [NUMBER] виконавчим комітетом Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, батьками [PERSON] є [PERSON] (який помер [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 03.10.2018 року серія [NUMBER] ) та [PERSON] (а.с. 7). 23.02.2023 року [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено Ямницькою сільською радою Івано-Франківського району, Івано-Франківської області відповідно до якого на випадок своєї смерті належний йому грошовий вклад у АТ КБ «ПриватБанк» заповідає матері [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 13.03.2023 року серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 12.09.2023 року №236 [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] на день його смерті разом з колишньою дружиною [PERSON] [INFO] (що підтверджується копією рішення Тисменицького районного суду від 10.06.2021 року про розірвання шлюбу(а.с.15-16)) та сином [PERSON] [INFO] (а.с.11). Як вбачається із листа від 21.09.2023 року №205/01-16 приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Угорчак Н.М. відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині пропуску терміну подання (а.с.13). V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регуляюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Частина перша ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України визначено, що додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини може бути надано, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)). Крім того незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у постанові КЦС ВС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, є підставою для задоволення таких вимог. Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. VІ. Висновки суду. Вислухавши думку сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. В судовому засіданні встановлено, що законний представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову, пропущений строк для прийняття спадщини позивачем є незначним, позивач перебувала у стресі від втрати сина, тривалий час хворіла та на даний час перебуває на «Д» обліку за місцем проживання, здійснює догляд за онуком, який є особою із інвалідністю. Також суд звертає увагу на те, що воля спадкодавця на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь [PERSON] , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, однак вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини два місяці, оскільки останнього буде достатньо для реалізації нею права на спадкування. Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial