Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 30.10.2023 року [PERSON] звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є племінником покійної [PERSON] , яка померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме : земельну частку (пай) площею 44,979 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємцями після смерті тітки є позивач та його мати [PERSON] . [PERSON] на час смерті покійної був зареєстрований і постійно проживав із нею, здійснив її поховання. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця. Тому [PERSON] для вирішення даного питання змушений звернутися до суду . ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що позивач проживав із тіткою [PERSON] до її смерті, здійснив її поховання, інших родичів у спадкодавця не має, однак нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину так як відсутній правовстановлюючий документ на майно. Відповідач в судове засідання не з`явилась. 02.11.2023 року від неї до суду надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні та просила розгляд справи проводити без її участі. ІІІ.Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть, виданого 19.02.2014 року серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.10.2023 року №29/130-14/13в [PERSON] , [INFO] , до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживали племінник [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , його син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) СП «Драгомирчанська» на підставі рішення Тисменицької районної державної адміністрації, [PERSON] належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Драгомирчанська», розміром 44,979 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано 23.02.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №114 (а.с. 13). Відповідно до постанови приватного нотаріуса від 26.10.2023 за №54/02-14 позивачу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] оскільки відсутній правовстановлюючий документ на визначену земельну ділянку (а.с.14). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно\~з ст.\~1265\~ЦК\~України \~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~1268\~ЦК\~України в редакції, чинній на момент прийняття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.\~1218\~ЦК\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1272 \~ЦК України якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~1297\~ЦК\~України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ч. 1 ст.1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81\~Земельного\~кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої\~статті 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Також, відповідно до пункту 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так як, спадкодавцеві [PERSON] належало право на земельну частку (пай)\~ розміром 44,979 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Драгомирчанська» та знаходиться у с. Драгомирчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, відповідно до сертифіката серії ІФ № 0080220 на право на земельну частку (пай) від 23.02.2000 за №114, то за\~спадкоємцем [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай), а не право власності як про це зазначено у позовній заяві. Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. VІІ. Судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у в сумі 1 073 грн 60 коп. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536,80 грн. та стягнути іншу частину сплаченого позивачем судового збору з відповідача в сумі 536,80 грн на користь позивача.

Outcome: approved