Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Задля здійснення цього правочину відповідачка уклала договір №б/н від 12.02.2009року, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 4200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач також зазначає, що підписані відповідачкою заява, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» складають між ним і відповідачкою Договір про надання банківських послуг. Вказує, що АТ «Комерційний банк «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідачка, в свою чергу, не виконала покладених на неї договором обов`язків, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. З огляду на зазначене, позивач просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 30.04.2018 року становить 23504, грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4132 грн. 97 коп.; 177760 грн. 50 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1095 грн. 47 коп. штраф (процентна складова), а також понесені позивачем судові витрати. 24.05.2018 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Козюренко Р. С. 11.05.2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Дзеньдзюрі С. М. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюрою С. М. від 16.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження. 26.01.2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова №79/Р від 26.01.2023 року, вказану цивільну справу передано судді Величко О. В. 07.09.2023 року на підставі протоколу перерозподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова №952/Р від 07.09.2023 року, вказану цивільну справу передано судді Дзеньдзюрі С.М. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 21.01.2023 року прийнято справу до провадження відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Разом із тим, при подачі позовної заяви зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення судом заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання повтороно не з`явилася, відзиву, а також жодних заяв та клопотань на адресу суду не подала. З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідачки є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12 лютого 2009 між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4200 грн., шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (надалі анкета-заява), отримавши платіжну картку. У заяві зазначено, що відповідачка згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані її для ознайомлення в письмовому вигляді ( а.с.7). Відповідачкою також підписано довідку (надалі довідка) про умови кредитування з використанням кредитки " Універсальна", 30 днів пільгового періоду по договору в якій зазначено розмір процентів за користування кредитом та розмір пені, штрафу ( а.с.8). Відповідно до позовної заяви заборгованість [PERSON] , яка станом на 30.04.2018 року становить 23504, грн. 94 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4132 грн. 97 коп.; 177760 грн. 50 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1095 грн. 47 коп. штраф (процентна складова), а також понесені позивачем судові витрати. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується матеріалами справи. 14.06.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» змінило найменування на АТ КБ «Приватбанк». Оцінюючи заявлені позовні вимоги та також надані суду докази, суд враховує таке. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позичиними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за простроченими відсотками та штрафи. Стосовно вказаних позивачем складових заборгованості [PERSON] суд зазначає, що остання підписала надану їй довідку, щодо основних умов кредитування, реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, іншу додаткову інформацію, в тому числі, щодо заборгованості за простроченими відсотками, відтак, суд доходить переконання про наявність достатніх підстав для стягнення з позивачки 17776,50 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 500грн. штраф (фіксована частина), 1095,47 грн.- штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідачка уклала договір з позивачем, підписавши анкету-заяву від 11.02.2009 року, сторони обумовили розмір процентної ставки за користування кредитом та розмір неустойки (пені, штрафу), про що свідчить довідка про умови кредитування, яка підписана відповідачкою 11.02.2009 року, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі на суму 23504,94 грн. (4132,97 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 17776,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500грн. штраф (фіксована частина), 1095,47 грн.- штраф (процентна складова). Відповіднодо ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покласти на відповідачку. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved