Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

28.04.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, прокуратури Запорізької області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, та відшкодування сум, сплачених у зв`язку із наданням юридичної допомоги у розмірі 5000,00 грн., яка за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Шалагінової А.В. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2017 Хортицьким ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудового розслідування було внесено відомості у кримінальному провадженні №12017080070001202, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в якому позивачу було повідомлено про підозру. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017, кримінальне провадження стосовно позивача [PERSON] , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2018, ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017. Протиправними діями органу досудового розслідування та прокуратури позивачеві було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінив у розмірі 60000,00 грн., яку позивач просив стягнути з державного бюджету України та компенсацію сум, сплачених у зв`язку із наданням юридичної допомоги у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2020 провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у зв`язку зі смертю позивача. Постановою Запорізького апеляційного суду від 03.11.2020 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2020 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 15.09.2021 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2020 та постанову Запорізького апеляційного суду від 03.11.2020 в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог [PERSON] до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, прокуратури Запорізької області про компенсацію сум, сплачених у зв`язку із наданням юридичної допомоги скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В частині вимог про відшкодування шкоди вказані судові рішення залишені без змін. 12.10.2021 справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана в провадження судді Шалагінової А.В. Ухвалою від 18.10.2021 справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України у зв`язку із самовідводом судді Шалагінової А.В. від розгляду справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 головуючим суддею визначено суддю Стеценка А.В. 15.06.2020 до суду надійшла заява дружини позивача - [PERSON] , в якій остання повідомила, що після смерті позивача залишились спадкоємці, в тому числі малолітній син. [PERSON] оформлюється свідоцтво про смерть позивача та документи щодо спадкування. З урахуванням вищевикладеного, [PERSON] просила суд зупинити провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника позивача. Ухвалою судді від 23.10.2021 прийнято до провадження вищевказану цивільну справу, провадження в справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 06.07.2023 поновлено провадження у справі, витребувано з Восьмої запорізької державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] . 21.07.2023 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №101/2023. 09.06.2020 представником Прокуратури Запорізької області подано до суду відзив на позовну заяву, в якій представник зазначеного відповідача просив залишити позов [PERSON] без розгляду, посилаючись на те, що представник позивача Турчинський не мав повноважень на надання до суду уточненої позовної заяви. Заперечень по суті спору відзив Прокуратури Запорізької області не містить. 01.08.2023 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Кравченко О.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено належними доказами сплату [PERSON] його захисникові гонорару за юридичні послуги у кримінальному проваджені. Надана позивачем квитанція від 01.06.2018 не містить всіх реквізитів первинного документа, які передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», отже, не є первинним документом. Ухвалою суду від 01.08.2023 залучено до участі у справі правонаступника позивача малолітнього [PERSON] , [INFO] , в особі законного представника [PERSON] , розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.10.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому зсіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області в судовому засіданні зазначив, що підтримує викладену у відзиві позицію та просить суд її врахувати під час ухвалення рішення в справі та відмовити позивачеві у позові. Представник Запорізької обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. 18.05.2017 [PERSON] слідчим Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у кримінальному проваджені № 12017080070001201 від 11.05.2017. 26.05.2017 слідчим складено обвинувальний акт у кримінальному проваджені. У цей же день обвинувальний акт затверджено заступником керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області та передано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2018 вищезазначену ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя залишено без змін. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого [PERSON] , який прийняв спадщину, є малолітній [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 226 - 230). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон № 266/94-ВР). Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 266/94-ВР у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутності у діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпання можливостей їх отримати. Згідно з пунктом 4 статті 3 Закону № 266/94-ВР в наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові підлягають відшкодуванню суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги. Відповідно до частини першої статті 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України. Положеннями КПК України визначено, що юридична допомога в кримінальному провадженні (кримінальній справі) включає дії адвоката як на стадії досудового розслідування, так і судового провадження. До правової допомоги належать консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах. З наданих позивачем ухвал судів першої та апеляційної інстанції вбачається, що у кримінальному проваджені № 12017080070001201 від 11.05.2017 захист обвинуваченого [PERSON] здійснював адвокат Турчинський М.І. (т. 1 а.с. 3 5) на підставі договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 20.05.2017 (т. 1 а.с. 8). Згідно акта приймання-передачі наданих захисником послуг від 01.06.2018 (т. 1 а.с. 8 зворот) адвокат Турчинський М.І. надав [PERSON] у вищезазначеному кримінальному проваджені правову допомогу на загальну суму 5000,00 грн. Факт оплати [PERSON] послуг захисника підтверджується фотокопією квитанції від 01.06.2018, згідно якої адвокат Турчинський М.І. прийняв від [PERSON] 5000,00 грн. у відповідності до умов договору від 20.05.2017. При цьому, суд відхиляє доводи представника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про те що зазначені вище докази є неналежними, з огляду на наступне. Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, останній може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. На цьому наголосив Верховний Суд у постанові від 02.12.2021\~у справі\~№280/5176/20. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Представник позивача до закінчення судових дебатів звернувся до суду із заявою про намір подати докази щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на правничу допомогу адвоката із встановленням позивачеві строку для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved