Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачі, діючі через свого представника адвоката Арабаджи І.А., уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечували. Представник відповідачів просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивачки [PERSON] адвокат Златі Н.С. на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення\~ у справі можливо\~ постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копія паспорту позивачки із відміткою про реєстрацію за місцем мешкання; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія довідки №505 КП «Ренійське БТІ» Ренійської міської ради від 01.12.2020р. про право власності [PERSON] на частину квартири; копія запиту завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 2022р.; копія заповіту [PERSON] від 12.11.2019р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копія свідоцтва від 03.12.2020р. про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 12.11.2019р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі від 03.12.2020р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2020р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2019р. за [PERSON] ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2019р. за [PERSON] ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2019р. за [PERSON] ; копія свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 10.02.1994р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - померла [INFO] ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири від 29.12.2022р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2022 р. щодо спадщини [PERSON] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2022 р. щодо спадщини [PERSON] ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 11.10.2023р.; копія заяви [PERSON] від 18.09.2020р. про прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.11.2020р. (заповіту/спадкового договору не зареєстровано); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.11.2020р. (спадкові справи та видані свідоцтва); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.11.2020р. (дата заведення спадкової справи 17.11.2020р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.10.2023р.; копія заяви позивачки від 22.10.2021р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія довідки про склад сім`ї [PERSON] від 22.10.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.10.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.10.2021р. (є зареєстрований заповіт); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.10.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.10.2023р. (дата заведення спадкової справи 22.10.2021р.); копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія довідки виконкому Ренійської міської ради від 27.10.2023р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; фотокопії стану кімнат у спірній квартирі; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою [PERSON] та [PERSON] . Нині померла [PERSON] приходилась рідною сестрою позивачці, а відповідачі її племінниками (онуками нині померлих [PERSON] та [PERSON] ). Згідно свідоцтва №21 про право власності на житло від 10.02.1994р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] , тобто кожному співвласнику належало по частини нерухомості. [INFO] померла [PERSON] - матір позивачки. За життя [PERSON] розпорядилась належним їй майном, 12.11.2019р. склала заповіт на ім`я своєї доньки позивачки у справі. Позивачка у передбаченому законом порядку оформила прийняття спадщини після смерті матері, 03.12.2020р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину на частку у квартирі [ADDRESS] , що за життя належала її матері. \~ \~ \~ \~Отже, [PERSON] стала належати половина спірної квартири. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] сестра позивачки та матір відповідачів. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно (1/4 частку квартири у праві спільної сумісної власності). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були батько та її діти (відповідачі у справі). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини батько [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом після смерті доньки. Про це свідчить його заява від 18.09.2020р. Діти [PERSON] відповідачі у справі, із заявами про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не звертались, проте на день смерті матері вони мешкали поруч їз нею, були зареєстровані із матір`ю за однією адресою, отже прийняли спадщину за законом фактично, у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, після смерті [PERSON] належна їй частка нерухомого майна була розподілена між батьком та двома дітьми померлої, тобто кожному з них перейшла у спадок 1/12 частина нерухомості з частки, що належала померлій. Жоден із спадкоємців після смерті [PERSON] документально спадщину не оформляв. [INFO] помер [PERSON] батько позивачки. За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном, 12.11.2019р. склав заповіт на ім`я своєї доньки позивачки у справі. У передбачений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. Про це свідчить її заява від 22.10.2021р. про прийняття спадщини. Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Крім того, батько позивачки свого часу документально не оформив прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] . Відповідачі у справі висловили свою позицію щодо права на спадщину після смерті [PERSON] , наполягали на тому, що також, як і дідусь, прийняли її, але фактично, на право на частку спадщини [PERSON] , що була прийнята ним після смерті [PERSON] , вони не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформила позивачка в межах частки нерухомості, що належала їх дідусеві. Таким чином. Кутукову за життя належали частка спірної нерухомості за свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло від 10.02.1994р. та 1/12 частка спірної нерухомості, успадкована за законом після смерті [PERSON] , а всього 1/3 частини квартири. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, про що 22.11.2022р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] , [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на визначену частину квартири, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачі на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивачка у справі після смерті батька є спадкоємицею за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру. Крім того, свого часу батько позивачки документально не оформив прийняття спадщини після смерті своєї доньки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за заповітом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використовування). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, прийняла її за законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на відповідну частину квартири з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved