Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Безменко Миколи Євгеновича звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, відповідно до вимог якого просив в рахунок погашення заборгованості з відповідача за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року в розмірі 3455848,03грн. звернути стягнення на будинок загальною площею 80.50,житловою площею 56.10 та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах. Виселети відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за адресою: [ADDRESS] . Вирішити питання про розподіл судових витрат. Позов обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 06.03.2008 року отримав кредит у розімірі 300000.00 грн. зі сплатою відсотків за користувашія кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2023 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону їа умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позиваче.м вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов`язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.09.2021 року має заборгованість - 3455848.03 грн., яка складається з наступного: 295162.45 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 796742.23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;- 2363943.35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 06.03.2008 року уклали договір іпотеки № K3JWGI0000004831 (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:будинок загальною площею 80,50, житлова площа 56,10, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 430000 грн.00 коп.. У відповідності до ст. 6 Закону України „Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку (далі - Земельна ділянка), на якій розташований Предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу -зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про добровільне звільнення будинку, яка була проігнорована. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень та зобов`язано Орган реєстрації Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області про зареєстрованих осіб у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . 10.01.2022 року від представника відповідача адвоката - Коваль Лариси Миколаївни на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у справі. З даної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] позов до нього АТ КБ «ПриватБанк» не визнає за наступних обставин та підстав. Договір іпотеки від 06.03.2008 року, що укладався між [PERSON] та відповідачем «ПриватБанк», є похідним від укладеного між тими ж сторонами Договору про іпотечний кредит №K3JWGI0000004831 від 06 03 2008 року. Договір про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03 2008 поку укладався на термін до 06.03.2023 року, метою укладення даного договору було узгоджено надання [PERSON] кредиту у сумі 300000 грн під 15 % річних на поліпшення якості житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Договору про іпотечний кредит №K3JWGI0000004831 АТ КБ «ПриватБанк» (станом на час укладення договору - ЗАТ КБ «ПриватБанк») було видано [PERSON] готівкові кошти в сумі 300 000 грн. з умовою повернення кредиту в термін до 06.03.2023 року та сплатою 15 відсотків річних. Розмір щомісячного платежу було визначено в сумі 4241,65 грн.. Протягом 2008 року позичальник [PERSON] сумлінно виконував умови договору кредитування, своєчасно та у відповідних розмірах сплачував чергові платежі. У лютому 2009 року [PERSON] зі змісту листа, надісланого банком, стало відомо, що банк збільшив необгрунтовано в односторонньому порядку відсоткову ставку за користування кредитом з 15 % до 30 %. [PERSON] відразу відреагував на надісланий лист - звернувся до банку з заявою - запитом (вх. № 86 від 19.01.2009 року), в якій просив банк не порушувати норми чинного законодавства та укладеного договору. Наприкінці травня 2009 року відповідач отримав від банку відповідь, в якій наводилося, що в задоволенні його прохання відмовлено, а також повідомлялося про те, що дії банку з підвищення відсотків за користування кредитом є правомірними, проте таку зміну умов договору [PERSON] ніяким чином пояснено не було, а також не було надано жодних обгрунтованих підстав щодо внесення змін в кредитний договір. При цьому, банк у травні 2009 року звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки. Так, 09 червня 2009 року Яготинським районним судом Київської області було розглянуто справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Предметом позову банку стало звернення стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку. Результатом розгляду даної справи стало ріщення апеляційного суду Київської області від 25.08.2009 року, відповідно до якого суд вирішив: «Рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 червня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно.» 23 серпня 2011 року [PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" в порядку захисту прав споживача фінансових послуг за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831. 22 вересня 2011 року у справі № 2-665/11 Яготинським районним судом Київської області було ухвалено рішення, відповідно до якого, зокрема, було вирішено: "Визнати неправомірним та таким що порушує права [PERSON] , як споживача, необгрунтоване збільшення розміру процентної ставки за користування Кредитом, здійснене банком протягом всього терміну користування кредитом за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Зобов`язати ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок сплачених [PERSON] коштів за весь період користування ним кредитом відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Визнати неправомірним ненадання банком інформації щодо зміни умов та порядку виконання Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, які в односторонньому порядку застосовувалися банком.» Дане рішення вступило в силу 03.10.2011 року, було видано виконавчі листи, які були направлені на виконання до ВДВС Жовтневого ТУЮ м. Дніпропетровська. 08.11.2011 року головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Черновою Л.В. було відкрито виконавчі провадження ВП № 29790228 та ВП № 29790640 за виконавчими листами, виданими Яготинським районним судом Київської області 03 жовтня 2011 року. І на даний час є не виконаним рішення Яготинеького районного суду Київської області від 22.09.2011 року щодо зобов`язання здійснити перерахунок та скаеувати необгрунтовано збільшений розмір відсоткової ставки. 13 липня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська була розглянута цивільна справа № 2/0417/3000/2012 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення боргу за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року та ухвалено рішення, відповідно до якого позов ПАТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення. Відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.10.2012 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2012 року у справі № 2/0417/3000/2012 - залишено в силі. Судовим рішенням у справі № 2/0417/3000/2012, зокрема, встановлено: «Як вбачається із долучених банком декількох розрахунків заборгованості за іпотечним кредитом, які суперечать один одному, рішення Яготинеького районного суду Ки`ївської області не виконано, перерахунок коштів та відсотків Банком не здійснено, крім того із довідки про погашення за кредитом вбачається 19.07.2011 року погашення кредиту в розмірі 129852 гри. 48 коп.» Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За період з 2012 року по даний час [PERSON] не надходило ніякої інформації ні від АТ КБ «ПриватБанк», ні від Жовтневого ВДВС Дніпропетровеького МУЮ щодо виконання банком ріщення Яготинського районного суду Ки`ївської області від 22.09.2011 року. У 2013 році АТ КБ «ПриватБанк» звертався з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Відповідно до ухвали Яготинеького районного суду Київської області від 14.08.2013 року у справі № 382/842/13-ц провадження у справі було закрито у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду від 13 липня 2012 року, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвала набрала законної сили 19.08.2013 року. 24.09.2019 року позивачу стало відомо від державного виконавця Яготинеького РВ ДВС ГТУЮ в Київській області про відкриття виконавчого провадження за заявою представника АТ КБ «ПриватБанк» від 24.09.2019 року на підставі виконавчого напису за реєстровим номером 2044, учиненим 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831від 06.03.2008 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності [PERSON] .. Рішенням Яготинеького районного суду Ки`ївської області від 20.07.2020 року у справі № 382/1768/19 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М., Яготинеького РВ ДВС ГТУЮ в Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було ухвалено: «Виконавчий напис, учинений 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, за реєстровим номером 2044, за Договором іпотеки від 06.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі з 3032053 грн. 90 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації переданого в іпотеку нерухомого майна визнати таким, що не підлягає виконанню». 29.08.2020 року рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20.07.2020 року у справі № 382/1768/19 набрало чинності. 20 жовтня 2021 року [PERSON] було отримано листа від АТ КБ "ПриватБанк" за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року, яким йому було надіслано вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №K3JWGI0000004831 06.03.2008 року. На вказану вимогу банку 03.11.2021 року [PERSON] було направлено відповідь, яку згідно до трекінгу рекомендованих відправлень АТ «Укрпошта» АТ КБ "ПриватБанк" отримало 07.11.2021 року, проте у позові позивач умисно вказує, що на вимогу за №30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року від [PERSON] відповіді не надійшло, чим вводить суд в оману. У відповіді на вимогу за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року [PERSON] повідомляє банк, що не визнає визначений банком розмір заборгованості за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, вважає, що банк своїми неправомірними діями з безпідставного збільшення у лютому 2009 року відсоткової ставки створив боржнику перешкоди у подальшому виконанні договору, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законну силу та не виконуються банком. Отже, як вбачається з наведеного та підтверджується судовими рішеннями у справах № 2-339/09, № 2-665/11 № 2/0417/3000/2012, № 382/842/13-ц, № 382/1768/19 та матеріалами позовної заяви: вина відповідача [PERSON] у невиконанні умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року щодо сплати чергових платежів відсутня бо позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до даного часу не виконав рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі №2-665/11 щодо скасування безпідставно підвищеної відсоткової ставки; а також те, що набрало законної сили рішення апеляційного суду Київської області від 25.08.2009 року у справі №2-339/09 суду та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2012 року у справі № 2/0417/3000/2012, постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, що й у даній справі. У зв`язку з викладеним та у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просила закрити провадження у справі та вирішити питання про розподіл судових витрат. 24.05.2022 року від представника позивача на адресу суду надійшли заперечення, з котрих вбачається, що в матеріалах справи відсітні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості відповідачем за договором, та вказав, що позивачем до суду буде направлена уточнена позовна заява, оскільки позивачу необхідний час для вирішення питання, щодо суми заборгованості. 09.11.2022 року від представника позивача на електронну адресу суду та 21.11.2022 року на адресу суду поштовим відправленням надійшла уточнена позовна заява відповідно до вимог якої просив в рахунок погашення заборгованості з відповідача за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року в розмірі 1075869,37 грн. (295162,45 грн. - заборгованість за кредитом, 123038,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 657668,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором) звернути стягнення на будинок загальною площею 80.50,житловою площею 56.10 та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах. Виселети відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за адресою: [ADDRESS] . Вирішити питання про розподіл судових витрат. 30.03.2023 року від представника позивача на адерсу суду надійшла уточнена позовна заява відповідно до вимог якої просив в рахунок погашення заборгованості з відповідача за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року в розмірі 1075869,37 грн. (295162,45 грн. - заборгованість за кредитом, 123038,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 657668,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором) звернути стягнення на будинок загальною площею 80.50,житловою площею 56.10 та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах. Виселети відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за адресою: [ADDRESS] . Вирішити питання про розподіл судових витрат. 01.06.2023 року від представника позивача на адерсу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до вимог якої просив в рахунок погашення заборгованості з відповідача за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року в розмірі 1075869,37 грн. (295162,45 грн. - заборгованість за кредитом, 123038,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 657668,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором) звернути стягнення на будинок загальною площею 80.50,житловою площею 56.10 та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах. Виселети відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за адресою: [ADDRESS] . Вирішити питання про розподіл судових витрат. 06.06.2023 року від представника відповідача [PERSON] на адресу суду направлено відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог. З котрої вбачається, що згідно до позовної заяви станом на 13.09.2021 року ціною позову є сума 3455 848 грн. 03 коп., з яких: 295 1 62,45 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 796 742,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 263 943,35 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов 'язань за договоро.м. Відповідач [PERSON] позов до нього АТ КБ «ПриватБанк» не визнав, свою позицію відповідач виклав у відповідних документах, які були долучені до матеріалів справи. 24 травня 2023 року відповідачем та представником відповідача було отримано від позивача АТ КБ «ПриватБанк» рекомендованим листом заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зі змісту даної заяви вбачається, що станом на 04.11.2022 рану ціною позову є сума 1 075 868 грн. 37 ноп., з яких: 295 162,45 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 123 038,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 657 668,35 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов 'язань за договором. При цьому, слід зазначити, що зі змісту заяви про зменшення позовних вимог не вбачається пояснення обставин щодо збільшення позивачем періоду вимоги та зменшення розміру суми заборгованості по процентам за користування кредитом з 796 742,23 грн. на 123 038,57 грн. (різниця 673 703,66) пені за несвоєчасність виконання зобов 'язань за договором з 2 363 943,35 грн. на 657668,35 грн. (різниця 1 706 275). Зі змісту доданого до заяви про зменшення позовних вимог розрахунку заборгованості вбачається, що це той самий розрахунок, який надавався позивачем разом з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки від 27.10.2021 року, до якого додано аркуш без назви, де вказуються безсистемно дати 31.01.2018, 28.02.2018, 01.04.2019, 01.03.2020, 20.02.2021 та 04.11.2022. Оскільки, як було вище вказано, у даного аркушу відсутня назва, а таблиця містить інформацію незрозумілого змісту, тому сторона відповідача не має можливості здійснити аналіз того, за який період позивачем нараховано пеню у сумі 657 668,35 грн., за який період і у зв`язку з чим позивачем було списано пеню у сумі 59 205,27 грн. Також позивачу є незрозумілим у зв`язку з якими факторами чи обставинами позивачем зменшено розмір заборгованості по процентам за користування кредито.м з 796 742,23 грн. на 123038,57 грн. бо зі змісту заяви про зменшення позовних вимог та з розрахунку заборгованості станом на 04.11.2022 це неможливо відслідкувати. Крім того, вважає позовні вимоги про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки такими, що не можуть бути задоволеними оскільки: позивачем взагалі не заявлялася вимога про дострокове повернення кредиту; позов подано до суду 27.10.2021, борг за кредитом розраховано станом но 13.09.2021 року, тобто у період дії договору про іпотечний кредит; заяву про зменшення позовних вимог подано до суду 17.05.2023 року, борг за кредитом розраховано станом на 04.11.2022 року, тобто у період дії договору про іпотечний кредит; строк дії договору про іпотечний кредит, як і строк дії договору іпотеки закінчився 06.03.2023 року; з 07.11.2008 року банком неправомірно збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 15% до 30%, що встановлено рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 вересня 2011 року у справі № 2-665/11 та зобов`язано банк здійснити перерахунок сплачених [PERSON] коштів за весь період користування ним кредитом відповідно до умов Договору про іпотечний кредит N°K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. До даного часу рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року (справа N° 2-665/11) банком не виконано, навпаки - як слідує з розрахунку заборгованості, відсоткова ставка розрахована двічі: у розмірі 15% на поточну заборгованість та 30% - на прострочену заборгованість, що разом фактично становить 45%; відповідач [PERSON] не міг виконувати зобов язання за договором про іпотечний кредит бо АТ КБ «ПриватБанк», не здійснивши перерахунок у зв`язку зі скасуваванням необгрунтовано збільшеного розміру відсоткової ставки, тим самим штучно створило ситуацію, коли всі кошти, які б надходили від боржника, за умовами кредитного договору насамперед вносились би на погашення штрафних санкцій, неустойки (пені) та відсотків; з розрахунку заборгованості за договором про іпотечний кредит неможливо відстежити чи нараховувалася банком неустойка (пеня) у період з 24.02.2022 року по 04.11.2022 року, оскільки у період дії військового стану нарахування пені заборонено. Договір іпотеки від 06.03.2008 року, що укладався між [PERSON] та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», є похідним від укладеного між тими ж сторонами Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Договір про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року укладався на термін до 06.03.2023 року, метою укладення даного договору було узгоджено: надання [PERSON] кредиту у сумі 300000 грн. під 15 % річних на поліпшення якості житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 АТ КБ «ПриватБанк» (станом на час укладення договору - ЗАТ КБ «ПриватБанк») було видано [PERSON] готівкові кошти в сумі 300 000 грн. з умовою повернення кредиту в термін до 06.03.2023 року та сплатою 15 відсотків річних. Розмір щомісячного платежу було визначено в сумі 4241,65 грн. Протягом 2008 року позичальник [PERSON] сумлінно виконував умови договору кредитування, своєчасно та у відповідних розмірах сплачував чергові платежі. У лютому 2009 року [PERSON] зі змісту листа, надісланого банком, стало відомо, що банк збільшив необгрунтовано в односторонньому порядку відсоткову ставку за користування кредитом з 15 % до 30 %. [PERSON] відразу відреагував на надісланий лист - звернувся до банку з заявою - запитом (вх. № 86 від 19.01.2009 року), в якій просив банк не порушувати норми чинного законодавства та укладеного договору. Наприкінці травня 2009 року відповідач отримав від банку відповідь, в якій наводилося, що в задоволенні його прохання відмовлено, а також повідомлялося про те, що дії банку з підвищення відсотків за користування кредитом є правомірними, проте таку зміну умов договору [PERSON] ніяким чином пояснено не було, а також не було надано жодних обгрунтованих підстав щодо внесення змін в кредитний договір. При цьому, банк у травні 2009 року звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки. Так, 09 червня 2009 року Яготинським районним судом Київської області було розглянуто справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Предметом позову банку стало звернення стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку. Результатом розгляду даної справи стало рішення апеляційного суду Київської області від 25.08.2009 року, відповідно до якого суд вирішив: «Рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 червня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно.» 23 серпня 2011 року [PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" споживача фінансових послуг за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831. 22 вересня 2011 року у справі № 2-665/11 Яготинським районним судом Київської області було ухвалено рішення, відповідно до якого, зокрема, було вирішено: "Визнати неправомірним та таким шо порушує права [PERSON] , як споживача, необгрунтоване збільшення розміру процентної ставки за користування Кредитом, здійснене банком протягом всього терміну користування кредитом за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Зобов`язати ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок сплачених [PERSON] коштів за весь період користування ним кредитом відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Визнати неправомірним ненадання банком інформації щодо зміни умов та порядку виконання Договору про іпотечнийжредит №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, які в односторонньому порядку застосовувалися банком.» Дане рішення вступило в силу 03.10.2011 року, було видано виконавчі листи, які були направлені на виконання до ВДВС Жовтневого ТУЮ м. Дніпропетровська. 08.11.2011 року головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Черновою Л.В. було відкрито виконавчі провадження ВП № 29790228 та ВП № 29790640 за виконавчими листами, виданими Яготинським районним судом Київської області 03 жовтня 2011 року. І на даний час є не виконаним рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року щодо зобов`язання здійснити перерахунок та скасувати необгрунтовано збільшений розмір відсоткової ставки. 13 липня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська була розглянута цивільна справа № 2/0417/3000/2012 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення боргу за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року та ухвалено рішення, відповідно до якого позов ПАТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення. Відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.10.2012 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2012 року у справі № 2/0417/3000/2012 - залишено в силі. Судовим рішенням у справі № 2/0417/3000/2012, зокрема, встановлено: «Як вбачається із долучених банком декількох розрахунків заборгованості за іпотечним кредитом, які суперечать один одному, рішення Яготинського районного суду Київської області не виконано, перерахунок коштів та відсотків Банком не здійснено, крім того із довідки про погашення за кредитом вбачається 19.07.2011 року погашення кредиту в розмірі 129852 гри. 48 кой.» Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За період з 2012 року по даний час [PERSON] не надходило ніякої інформації ні від АТ КБ «ПриватБанк», ні від Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо виконання банком рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року. У 2013 році АТ КБ «ПриватБанк» звертався з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Відповідно до ухвали Яготинського районного суду Київської області від 14.08.2013 року у справі № 382/842/13-ц провадження у справі було закрито у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду від 13 липня 2012 року, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвала набрала законної сили 19.08.2013 року. 24.09.2019 року позивачу стало відомо від державного виконавця Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області про відкриття виконавчого провадження за заявою представника АТ КБ «ПриватБанк» від 24.09.2019 року на підставі виконавчого напису за реєстровим номером 2044, учиненим 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності [PERSON] .. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20.07.2020 року у справі № 382/1768/19 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М., Яготинського РВ две ГТУЮ в Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було ухвалено: «Виконавчий напис, учинений 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, за реєстровим номером 2044, за Договором іпотеки від 06.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі З 032 053 грн. 90 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації переданого в іпотеку нерухомого майна визнати таким, що не підлягає виконанню». 29.08.2020року рішення Яготинського районного суду Київської області від 20.07.2020 року у справі № 382/1768/19 набрало чинності. 20 жовтня 2021 року [PERSON] було отримано листа від АТ КБ «ПриватБанк» за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року, яким йому було надіслано вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. На вказану вимогу банку 03.11.2021 року [PERSON] було направлено відповідь, яку згідно до трекінгу рекомендованих відправлень АТ «Укрпошта» АТ КБ «ПриватБанк» отримало 07.11.2021 року, проте у позові позивач умисно вказує, що на вимогу за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року від [PERSON] відповіді не надійшло, чим вводить суд в оману. У відповіді на вимогу за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року [PERSON] повідомляє банк, що не визнає визначений банком розмір заборгованості за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, вважає, що банк своїми неправомірними діями з безпідставного збільшення у лютому 2009 року відсоткової ставки створив боржнику перешкоди у подальшому виконанні договору, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законну силу та не виконуються банком. Отже, як вбачається з наведеного та підтверджується судовими рішеннями у справах № 2-339/09, № 2-665/11 № 2/0417/3000/2012, № 382/842/13-ц, № 382/1768/19 та матеріалами позовної заяви: вина відповідача [PERSON] у невиконанні умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року щодо сплати чергових платежів відсутня бо позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до даного часу не виконав рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі № 2-665/11 щодо скасування безпідставно підвищеної відсоткової ставки; а також те, що набрало законної сили рішення апеляційного суду Київської області від 25.08.2009 року у справі № 2-339/09 суду та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2012 року у справі № 2/0417/3000/2012, постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, що й у даній справі. У зв`язку з викладеним та у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відповідач вважає за можливе закрити провадження у справі № 382/1411/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки. 03.07.2023 року від представника позивача на адресу суду надішла відповідь на відзив з котрого вбачається, що відповідно до укладеного договору № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 06.03.2008 року отримав кредит у розімірі 300000.00 грн. зі сплатою відсотків за користувашія кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2023 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону їа умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позиваче.м вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов`язкових платежів з цих коштів. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.11.2022 року має заборгованість - 1075869,37 грн., яка складається з наступного: 295162.45 три. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); -123038,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;-657668,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Додатково зазначають що у зв`язку з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 вересня 2011 року у справі № 2-665/11 відповідно до якого "Визнано неправомірним та таким що порушує права [PERSON] , як споживача, необгрунтоване збільшення розміру процентної ставки за користування Кредитом, здійснене банком протягом всього терміну користування кредитом за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Зобов`язати ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок сплачених [PERSON] коштів за весь період користування ним кредитом відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Банком було здійснено перерахунок заборгованості та подано заяву про зменшення позовних вимог від 09.03.2023 року, до якої додано розрахунок станом на 04.11.2022 року. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві направлялася письмова вимога про добровільне звільнення будинку, яка була проігнорована. Враховуючи викладене просив суд задоволити уточнені позовну вимоги. 17.08.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі відповідно до яких просила відмовити у позовних вимогах АТ КБ "ПриватБанк" тому, що позов є необгрунтованим станом на 13.09.2021 року ціною позову є сума 3 455 848 грн. 03 коп., з яких; 295 162,45 грн. заборгованість за кредито.м (тілом кредиту): 796 742.23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 363 943,35 грн. пеня за несвоєчасніспзь виконання зобов 'язань за договором. Відповідач [PERSON] позов до нього АТ КБ «ПриватБанк» не визнав, свою позицію відповідач виклав у відповідних документах, які були долучені до матеріалів справи. 24 травня 2023 року відповідачем та представником відповідача було отримано від позивача АТ КБ «ПриватБанк» рекомендованим листом заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зі змісту даної заяви вбачається, ідо станом на 04.11.2022 року ціною позову є сума 1 075 868 грн. 37 коп., з яких: 295 162,45 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 123 038,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 657 668,35 гри. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 05.05.2023 року представником відповідача було подано у справу Відзив на заяву позивача про зменшення позовних вимог. 27.06.2023року відповідачем було отримано від позивача Відповідь на відзив. З даного процесуального документу не вбачається відповіді на ті питання, які були поставлені стороною відповідача у відзиві на заяву про зменшення. Так, зі змісту первісного позову слідує, що станом на 04.11.2022 ром ціною позову є сума 1 075 868 грн. 37коп., з яких: 295 162,45 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 123 038,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 657 668 35 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов 'язань за договором. Разом з цим, з урахуванням змісту заяви про зменшення позовних вимог та відповіді на відзив на заяву про зменшення позовних вимог залишається не з ясованим пояснення обставин щодо збільшення позивачем періоду вимоги та зменшення розміру суми вимог щодо заборгованості по процентам за користування кредитом з 796 742,23 грн. на 123 038,57 грн. (різниця 673 703,66) пені за несвоєчасність виконання зобов язань за договором з 2 363 943,35 грн. на 657 668,35 грн. (різниця 1 706 275). Зважаючи на те, що 06.03.2008 року між сторонами було укладено: Договір про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 на термін до 06,03.2023 року, за яким [PERSON] було надано позивачем кредит у сумі 300000 грн. під 15 % річних; Договір іпотеки, який є похідним від укладеного між тими ж сторонами Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831, а також, беручи до уваги існування об`єктивних обставин, які слугували перешкодою у виконанні боржником [PERSON] зобов язань за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, то станом на час розгляду даної справи відповідач визнає наявність у нього невиконаних зобов язань перед позивачем за Договором про іпотечний кредит №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року на суму 418 201 грн. 02 коп., що відповідає розрахованому позивачем розміру зобов`язань: за тілом кредиту у розмірі 295 162,45 грн. та по процентам за користування кредитом у розмірі 123 038,57 грн. При цьому, відповідач не визнає наявність у нього зобов`язань зі сплати пені у розмірі 657 668,55 грн. за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, оскільки лише зі змісту Відповіді на відзив від 14.06.2023 року 20230612/1357, яку він отримав 27.06.2023 року, стало відомо, що на Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі № 2-665/11 АТ КБ «ПриватБанк» «... було здійснено перерахунок заборгованості та подано заяву про зменшення позовних вимог від 09.03.2023 року, до якої було додано розрахунок станом на 04 11.2022 року». За даних обставин слід дійти висновку про неправомірність застосування до боржника, яким є [PERSON] фінансових санкцій у вигляді неустойки (пені), бо невиконання ним боргових зобов`язань за Договором про іпотечний кредиг № [NUMBER] було пов`язано з неправомірними діями позивача «ПриватБанк», зокрема: неправомірного збільшення відсоткової ставки за користування кредитом з лютого 2009 року, що було встановлено рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі № 2-665/11, та невиконанням Рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі № 2-665/11 щодо здійснення перерахунку заборгованості. Оскільки з лютого 2009 року позивачем було неправомірно збільшено з 15/о до 30 о ставку за користування кредитом, і до 09,03.2023 року позивачем не було виконано рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі 665/11, то це стало причиною несплати відповідачем чергових платежів на погашення боргових зобов`язань за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 пунктом 2.6. цього договору було передбачено, що «При надходженні від Позичальника коштів у рахунок погашення Кредиту та відсотків за користування ним виконання зобов`язань здійснюється у наступній черговості: відшкодування витрат/збитків Кредитору згідно п.п. 5.2,9. (витрат, що виникли у зв 'язку зі сплатою послуг у майбутньому, що пов 'язані будуть з реалізацією заставного/іпотечного майна, представництво у суді, перед третіми особами), 5.3.12 (витрати/збитки з надання інформації про боржника до бюро кредитних історій, за послуги з реалізації застсіви та за послуги з наданої правничої допомоги у судах тощо) цього Договору - сплата комісійної винагороди в разі дострокового погашення Кредиту у випадках, визначених у розділі 4 цього Договору; сплата пені на прострочені нараховані відсотки за користування Кредитом, згідно пю 6.5 цього Договору (якщо прострочення буде мати місце); сплата прострочених нарахованих відсотків за користування Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); сплата простроченої заборгованості за Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); сплата нарахованих строкових відсотків за користування Кредитом; сплата строкової заборгованості за Кредитом. Отже, лише після того, як позивач, врахувавши наведені вище зауваження відповідача, приведе у відповідність особовий рахунок боржника, виключить з цього рахунку зобов`язання зі сплати пені, складе новий графік погашення зобов`язань, та повідомить належним чином про це [PERSON] , він зможе вносити вілповідні платежі на виконання Договору про іпотечний кредит №K3JWGI0000004831. Також зазначає, що 20 жовтня 2021 року [PERSON] було отримано листа від АТ КБ «ПриватБанк» за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року, яким йому було надіслано вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 3459552,66 грн. за кредитним договором № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Як наводилося у Відзиві на Заяву про зменшення позовних вимог, дана вимога не була проігнорована відповідачем, як вказує позивач, а на неї було надано [PERSON] обгрунтовану відповідь. Крім того, у зв`язку з тим, що на виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі № 2-665/11 АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено перерахунок заборгованості та подано заяву про зменшення позовних вимог від 09.03.2023 року, до якої було додано розрахунок станом на 04,11,2022 року. Вимога позивача за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року про стягнення заборгованості у розмірі 3 459 552,66 грн. за кредитним договором № K3JWGI0000004831, яка була отримана 20 жовтня 2021 року [PERSON] , втратила свою актуальність, а іншої вимоги про стягнення заборгованості, зокрема, на суму 1 075 868 грн. 37 иоп. позивач боржнику з 04.11.2022 року взагалі не направляв. Слід також звернути увагу на те, що лише зі змісту Відповіді на відзив від 14.06.2023 року за № 20230612/1357, яку він отримав 27.06.2023 року, стало відомо, що на виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 22.09.2011 року у справі № 2- 665/11 АТ КБ «ПриватБанк» «... було здійснено перерахунок заборгованості та подана заяву про зменшення позовних вимог від 09.03.2023 року, - після того, ЯК строк дії Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 та Договору іпотеки закінчився 06.03.2023 року. Вважає, що позивач не довів на підставі належних, допустимих та переконливих доказів про виникнення у нього законних підстав звернення до суду з позовом до боржника [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки. 29.08.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про долучення доказів понесених витрат. 14.09.2023 року на адресу суду направлено представником позивача заперечення, з котрих вбачається, що сума витрат заявлена предчставником відповідача значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами, граничний розмір копменсації витрат на правову допомогу, сума витрат є неспівмірною зі складністю справи, та не є пропорційною щодо витраченого часу просив зменшити до мінімально розумної суми, що підлягає компенсації відповідно до діючого законодавства. В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вони є необгрунтованими та підтримав викладене у відзиві на позов. При цьому слід врахувати, що строк дії договору, як і строк дії іпотеки закінчився. Та вже після його закінчення здійснено відповідний перерахунок заборгованості, що унеможливлювало відповідачем відповідну проплату. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що в позовні вимоги не підлягають до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року станом на 13.09.2021 року заборгованість складає - 3455848.03 грн., яка складається з наступного: 295162.45 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); -796742.23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;- 2363943.35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Представниками банку на адресу відповідача 04.10.2021 року було направлено досудову вимогу про добровільне звільнення будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11, 208-209 том №1). Відповідно до укладеного договору № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 06.03.2008 року отримав кредит у розімірі 300000.00 грн. зі сплатою відсотків за користувашія кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2023 року. (а.с. 12-15, 20, 23-26, 118-123, 210-213, 221-224 том №1). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 06.03.2008 року уклали договір іпотеки № K3JWGI0000004831. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 80,50, житлова площа 56,10, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування. Оціночна вартість предмету іпотеки складає 430000 грн.00 коп. (а.с. 16-19, 214-218, том №1) Згідно до довідки від Яготинської міської ради про надання інформаї про зареєстроване місце проживання наданої на виконання ухвали суду від 22.11.2021 року вбачається, що згідно з даними картотеки реєстраційного обліку та реєстру територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] - зареєстровані особи відсутні (а.с.37, том № 1). 09 червня 2009 року Яготинським районним судом Київської області було розглянуто справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Предметом позову банку стало звернення стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку. Відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 25.08.2009 року, рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 червня 2009 року скасувано та ухвалено нове рішення. Відповідно до якого відмовлено в задоволенні позову закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно.» (а.с. 52-53, том №1). 22 вересня 2011 року у справі № 2-665/11 Яготинським районним судом Київської області було ухвалено рішення, відповідно до якого, визнано неправомірним та таким що порушує права [PERSON] , як споживача, необгрунтоване збільшення розміру процентної ставки за користування Кредитом, здійснене банком протягом всього терміну користування кредитом за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Зобов`язано ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок сплачених [PERSON] коштів за весь період користування ним кредитом відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Визнано неправомірним ненадання банком інформації щодо зміни умов та порядку виконання Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, які в односторонньому порядку застосовувалися банком.» (а.с.54-57, том №1). Відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.10.2012 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2012 року, у справі № 2/0417/3000/2012 відповідно до якого відмовлено в задоволенні позовних витмог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , яке залишено в силі. (а.с. 58-59, том №1). Відповідно до ухвали Яготинського районного суду Київської області від 14.08.2013 року у справі № 382/842/13-ц провадження у справі було закрито. у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2012 року, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвала набрала законної сили 19.08.2013 року (а.с. 60, том №1). Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 20.07.2020 року у справі № 382/1768/19 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М., Яготинеького РВ ДВС ГТУЮ в Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, даний позов задоволено частково виконавчий напис, учинений 06.11.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, за реєстровим номером 2044, за Договором іпотеки від 06.03.2008 року, укладеним між [PERSON] та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі з 3032053 грн. 90 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації переданого в іпотеку нерухомого майна визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 61-65, том №1). У відповіді на вимогу за № 30.1.0.0/2 - 999 від 04.10.2021 року [PERSON] повідомляє банк, що не визнає визначений банком розмір заборгованості за кредитним договором №K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, вважає, що банк своїми неправомірними діями з безпідставного збільшення у лютому 2009 року відсоткової ставки створив боржнику перешкоди у подальшому виконанні договору, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законну силу та не виконуються банком (67-70, том № 1). Згідно до розрахунку заборгованості станом на 04.11.2022 року заборгованістьза кредитом становить 1075869,37 грн. що складається з 295162,45 грн. - заборгованість за кредитом, 123038,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 657668,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.124-126, 140-141, 174-175, том №1). Згідно до довідки від Яготинської міської ради про надання інформаї про зареєстроване місце проживання наданої на виконання ухвали суду від 07.03.2023 року вбачається, що згідно з даними картотеки реєстраційного обліку та реєстру територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] - зареєстровані особи відсутні (а.с.186, том № 1). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.09.2021 року заборгованість за договором складає 1075869,37 грн. (295162,45 грн. - заборгованість за кредитом, 123038,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 657668,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором) (а.с.199-200, 207 том № 1) Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ст.ст 5,6 Закону України «Про іпотеку» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно із ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч. 1,4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки, та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Умовами договору про іпотечний кредит погоджено кінцевий термін повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 06 березня 2023 року. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, а також аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч. 2 ст. 35 зазначеного Закону). Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє не виконано чи виконано неналежно, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звернути стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку». За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, підставою для відмови в позові про виселення є також відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, оскільки суд не має повноважень визначати на власний розсуд до якого іншого житлового приміщення має бути виселений мешканець будинку, що є предметом іпотеки, на який звернуто стягнення. Отже, з врахуванням викладеного, з матеріалів справи вбачається, що у будинку, що є нерухомим майном іпотеки, зареєстрованих осіб не значиться. Крім цього, з п.1.4 договору іпотеки вбачається, що сторони погоджуються з тим, що у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у будь-якому випадку його вартість буде визначатись на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна або встановлюватись за домовленістю сторін. При цьому, в позовних вимогах не вказано вартості даного майна, що є предметом іпотеки, як і не вказано початкової ціни, при цьому у позовних вимогах йдеться про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, проте не вказано у межах якої процедури. Так, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону № 898-IV). Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону № 898-IV передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Умовами договору про іпотечний кредит погоджено кінцевий термін повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 06 березня 2023 року. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 вересня 2011 року у справі № 2-665/11 було визнано неправомірним та таким що порушує права [PERSON] , як споживача, необгрунтоване збільшення розміру процентної ставки за користування Кредитом, здійснене банком протягом всього терміну користування кредитом за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Зобов`язано ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок сплачених [PERSON] коштів за весь період користування ним кредитом відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року. Визнано неправомірним ненадання банком інформації щодо зміни умов та порядку виконання Договору про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 від 06.03.2008 року, які в односторонньому порядку застосовувалися банком. Проте, в матеріалах справи не міститься даних виконання даного рішення, а декілька розрахунків заборгованості станом на 13.09.2021 року та на 04.11.2022 року з яких не вбачається виконання вище зазначених вимог рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 вересня 2011 року, та не можливо з даних розрахунків встановити дійсну заборгованість за договором про іпотечний кредит та вартість іпотечного майна, оскільки згідно п.1.4 договору іпотеки не надано відповідної оцінки предмету іпотеки, тому з огляду на викладене неможливо встановити чи сума заборгованості за кредитом та вартість іпотечного майна є співмірними. Також з огляду на неповність розрахунку неможливо встановити перебіг позовної давності. Крім цього, слід також врахувати, що 09 червня 2009 року Яготинським районним судом Київської області було розглянуто справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Предметом позову банку стало звернення стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № K3JWGI0000004831 на предмет іпотеки та виселення з житлового будинку. Відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 25.08.2009 року, рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 червня 2009 року скасувано та ухвалено нове рішення. Відповідно до якого відмовлено в задоволенні позову закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно. При цьому, сліщд врахувати, що умовами договору про іпотечний кредит погоджено кінцевий термін повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 06 березня 2023 року. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат позивачу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). Судом встановлено, що 20 грудня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Коваль Ларисою Миколаївною укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати правову (професійну правничу) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорення прав, свобод та законних інтересів [PERSON] (а.с.43 том №1). За надання правової допомоги [PERSON] сплачено сума гонорару в розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №51/23 (а.с.26, том №2). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved