Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позову, позивачка зазначає, що 18.05.2013 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Подружні відносини між ними припинились з квітня 2022 року. Спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна відсутній. На виконання вказаної вимоги ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 26.07.2023 року судом витребувано з відповідного органу реєстрації інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідача по справі. Ухвалою суду від 29.09.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, надіславши до суду, зареєстровану в канцелярії 12.10.2023 року, заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просить їх задовольнити, провести розгляд справи без її присутності. В судове засідання відповідач не з`явився повторно, причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову до суду не надав. Про розгляд\~справи судом\~відповідач повідомлявся\~в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою зареєстрованого у встановленому порядку його місяця проживання згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру. Крім того, про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України та відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом та враховуючи відсутність відомостей про причини неявки, є таким, що не з`явився до суду повторно без поважних причин. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 18.05.2023 року був зареєстрований шлюб Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 351. Під час реєстрації шлюбі з відповідачем, позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як встановлено, позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позову про визначення місця проживання дітей з однією зі сторін, у даній справі не заявлено. Спору про поділ майна між подружжя також не було заявлено. Позивач наполягає на розірвання шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що встановленими у справі обставинами підтверджується не можливість збереження шлюбу між позивачем та відповідачем, на розірвання якого наполягає позивач, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по справі в розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved