Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

25.08.2023 до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема позивач згідно свідоцтва права на спадщину за заповітом отримав частини земельної ділянки. Також померла [PERSON] ще за час свого життя та [PERSON] отримали у спадок від своєї матері право спільної сумісної власності на земельний пай площею 5,9504 га в с.Михайлівка Полтавського району Полтавської області, але останні не уклали договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. Зазначену спадщину позивач прийняв, але отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно померлої не зміг з причини відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки частка померлої не визначена. На підставі зазначеного, позивач просить визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності земельної ділянки площею 5,9504 га становлять: частки [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] та частки [PERSON] , [INFO] . 06.09.2023 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с.38). У підготовче засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.40-49), представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та одночасно просила судові витрати з відповідачів не стягувати (а.с.62), відповідачі також подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та позовні вимоги визнали, просили позов задовольнити (а.с.57-60). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази. Так, [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Після смерті [PERSON] за зверненням позивача приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. заведена спадкова справа та в подальшому, позивач згідно свідоцтва права на спадщину за заповітом отримав разом з відповідачем [PERSON] по частини земельної ділянки. Крім того, як з`ясувалося, за життя [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2005 отримала у спадок від своєї матері [PERSON] частки права на земельну частку (пай) землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Славутич» розміром 6,19 умовних гектар (а.с.20). Згідно державного акту ЯЛ №753230 померла [PERSON] та відповідачка [PERSON] отримали право спільної сумісної власності на вищевказаний земельний пай, кадастровий номер 5323083800:00:004:0423, площею 5,9504 га в с.Михайлівка Полтавського району Полтавської області (а.с.23,24,25). Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно №343554024 на праві спільної сумісної власності вище зазначена земельна ділянка належить померлій [PERSON] та відповідачці [PERSON] (а.с.26,27,28). Позивач вказану спадщину прийняв (а.с.21), проте приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М. йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій відносно земельної ділянки з кадастровим номером 5323083800:00:004:0423, за постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.07.2023, встановити склад спадкового майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 5323083800:00:004:0423 неможливо, оскільки частка померлої не визначена. На підставі вище викладеного, позивач просить визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності земельної ділянки з кадастровим номером 5323083800:00:004:0423, площею 5,9504 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становлять: [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] частки та відповідача [PERSON] , [INFO] частки. Відповідно до ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 86 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частиною 3 статті 89 Земельного кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Як зазначено у роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці, учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-692цс16, при вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. Враховуючи вище викладене, а також те, що частка померлої співвласниці не може бути змінена за рішенням суду, а невизначення часток не дає можливості позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на зазначене майно, є підстави для визначення часток у земельній ділянці та задоволення позову. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України (частини четвертої\~статті 174\~ЦПК України 2004 року) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У судовому засіданні не установлено, що визнання позову відповідачами суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати покласти на позивача за його згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved