Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з 04.03.2011 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2022 року по справі №205/5111/22 року розірваний. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . відповідач фактично з моменту розірвання шлюбу жодних дій по спілкуванню з донькою не проявляє, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо її виховання, фізичного і духовного розвиток, навчання, підготовки до самостійного життя, необхідного харчування, медичного догляду та у разі потреби лікування, не спілкуються з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, не створює умов для отримання донькою освіти. Відповідач підписав заяву, в якій не заперечує про позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] . Відповідач веде образ життя, який може негативно вплинути на виховання доньки, який постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07. 2023 року у справі №932/6040/23 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 року у справі №201/5358/23 притягнений до адміністративної відповідальності за ст.44 КУпАП. Просить позбавити батьківських прав громадянина України [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 08.11.2023 року, підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] надала суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позовну заяву позивача задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Ткаченко А., яка діє на підставі доручення, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підтримує, відповідно до висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради від 17.10.2023 р. №4/3-273. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління у Дніпропетровській області, актовий запис №146, [PERSON] та [PERSON] 04.03.2011 р. зареєстрували шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 22.07.2011 р., актовий запис №879, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.11.2022 р. №205/5111/22, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України форма (ОК-5) від 21.07.2023 р. та (форми ОК-7) від 21.07.2023 р. [PERSON] сплачено страхові внески: за 2008 р. - 5772,62 грн., 2009 р. -14340,22 грн., 2010 р. - 9300,51 грн., 2011 р. - 7402,90 грн., 2012 р. - 13177,00 грн., 2013 р. - 13835,00 грн., 2014 р. - 8464,15 грн., 2020 р. - 4326,71 грн., 2022 р. - 482649,25 грн., 2023 р. - 98829,49 грн. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лоян Т.С. 17.02.2023 р., [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно звіту про успішність учениці [PERSON] , та характеристики СПЗОШ №53, остання навчається у школі з 3 класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована та працелюбна учениця. Мати учениці постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Регулярно контролює успішність доньки в школі та виконання домашніх завдань, підтримує інтерес до навчання у дитини. Батько не цікавиться успіхами дитини в школі. Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 19.07.2023 р. №29/1208, старший лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 07.03.2022 р. Згідно висновків КП «ДБКЛПД» ДОР від 27.04.2023 р., від 21.06.2023 р. [PERSON] 24.03.2023 р. о 01-50 год. та 22.04.2023 р. о 22-24 год. перебував у стані наркотичного сп`яніння. Згідно постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07. 2023 року у справі №932/6040/23 [PERSON] притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 року у справі №201/5358/23 [PERSON] притягнений до адміністративної відповідальності за ст.44 КУпАП. Згідно висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради №4/3-273 від 17.10.2023 р. за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до п.8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що відповідач фактично залишив дитину, не вживає заходів щодо належного виховання сина, щодо його морального, культурного та фізичного розвитку, не утримує сина матеріально, це дає змогу дійти до висновку що відсутні поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до дитини. Виходячи з оцінки доказів, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з інтересів малолітньої [PERSON] , того факту, що батько свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, визнання позову відповідачем, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, відповідачем було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідача, а тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved