Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті [PERSON] . Позивач спадщину не прийняв, оскільки не подав у визначений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту, який був складений спадкодавцем на його користь. У листопаді 2022 року відповідач у справі [PERSON] повідомив йому, що мати склала заповіт на його користь, яким заповіла йому земельну ділянку, площею 2,55 га. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк.спр.36). Відповідач [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав (арк. спр. 26). Процесуальні дії у справі 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 31 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр. 6). 02 червня 2015 року [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 2,55 га, кадастровий номер 6823382700:08:001:0026 [PERSON] , тобто позивачу (арк. спр. 9 на звороті - 10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 6 на звороті). [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук, про що свідчать довідки №179,180 від 20 червня 2022 року (арк. спр. 7). Із державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №806482 від 15 серпня 2002 року видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,55 га, яка знаходиться на території Зеленокуриловецької сільської ради (арк. спр. 8-9). Спадкова справа №230/2023 заведена після смерті [PERSON] за заявою позивача [PERSON] 26 вересня 2023 року (арк. спр. 29-35). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса (арк. спр. 11), що є підставою для звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки останній пропустив строк для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, послався на те, що після смерті [PERSON] він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки вважав, що спадщину прийняв його брат - відповідач у справі, а про існування заповіту він не знав. Однак у листопаді 2022 року його брат надав йому заповітом складаний спадкодавцем. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд першочергово враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Так суд зауважує, що в ході судового розгляду суд встановив, що відповідач у справі [PERSON] у свої заяві по суті підтвердив ту обставину, що позивачу не було відомо про існування заповіту, відповідач не претендує на майно, яке зазначене у заповіті, позов визнав, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , що б порушило принцип «справедливості» при вирішенні даної справи. З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач з поважної причини - через незнання про існування заповіту, пропустив передбачений законом строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , тому порушене право [PERSON] підлягає захисту у спосіб, визначений у позовній заяві. Оскільки відповідач у справі прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця, він є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved