Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за вище вказаним позовом, за результатом розгляду якої 01.11.2023 року ухвалено рішення, яким позов задоволено. При цьому, в судовому засіданні, яке відбувалось 01.11.2023 року та проводилось судом в порядку спрощеного позовного провадження\~з повідомленням\~сторініз\~врахуванням особливостей,\~передбачених другим\~реченням ч.8\~ст.\~279\~ЦПК України,\~представником позивача [PERSON] адвокатом Румянцевим О.Г. було зроблено заяву, що у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, ним буде надано до суду докази понесених позивачем судових витрат у зв`язку із розглядом даної цивільної справи. Тому судом у відповідності до положень пункту 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України в рішенні позивачу було визначено строк тривалістю п`ять днів після його ухвалення для подання доказів розміру витрат, які поніс позивач. В свою чергу 03.11.2023 року на електронну адресу суду надійшли скріплені електронним підписом матеріали заяви адвоката Румянцева О.Г. про розподіл та відшкодування судових витрат, в якій просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24750 грн. У зв`язку з чим судом було здійснено виклик сторін в судове засідання для вирішення питання про стягнення судових витрат. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України через свого представника адвоката Румянцева О.Г. як під час проголошення 01.11.2021 року вступної та резолютивної частини рішення у змісті якої судом було зазначено дату, час і місце проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, так і шляхом надіслання на офіційну електронну адресу адвоката Румянцева О.Г., зазначену у змісті позовної заяви та інших заявах/клопотаннях поданих ним у справі, текстів вступної та резолютивної частини рішення і повного рішення (а.с.19, 32 том 2), а також надіслання судових повісток про виклик позивача та його представника, що підтверджують відповідні довідки від 07.11.2023 року про доставку електронних листів із судовими повістками (а.с.53-54 том 2). Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). Представник позивача [PERSON] адвокат Румянцев О.Г.,\~який приймав\~участь в\~судовому засіданні\~у режимі\~відеоконференції поза\~межами приміщення\~суду з\~використанням власних\~технічних засобів,\~підтримав подану\~ним заяву про\~розподіл та\~відшкодування судових\~витрат і просив її задовольнити із зазначених у ній підстав. Представник відповідача\~ ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання на офіційну електронну адресу страхової компанії, зазначену у змісті заяв/клопотань поданих його представником протягом розгляду справи судом, текстів вступної та резолютивної частини рішення і повного рішення (а.с.20, 33 том 2), а також надіслання судової повістки про виклик позивача, що підтверджує відповідна довідка від 07.11.2023 року про доставку електронного листа із судовою повісткою (а.с.52 том 2). Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). При цьому, у змісті раніше поданого клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу від 03.01.2023 року за Вих. № 03/27 (а.с.160-161 том 1) представник за довіреністю Білинова А.В. просила суд відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі посилаючись на те, що дана справа є малозначною і розмір позовних вимог пред`явлених до страхової компанії становить 12956,4 грн, а тому заявлені витрати на правничу допомогу є неспіввісними та достатньо завищеними. Крім того, 13.11.2023 року представник за довіреністю Білинова А.В. через систему «Електронний суд» подала до суду ще одне клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с.55-57 том 2), якому також просила суд відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував би розумність розміру витрат на оплату послуг адвоката. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України через своїх представників за довіреностями [PERSON] і [PERSON] під час проголошення 01.11.2021 року вступної та резолютивної частини рішення у змісті якої судом було зазначено дату, час і місце проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, а також під розписку представника [PERSON] безпосередньо в суді 06.11.2023 року (а.с.50). Представники відповідача Хміля В.В., а саме за довіреністю (а.с.202), в порядку ч.2 ст. 60 ЦПК України, [PERSON] та за довіреністю (а.с.204), в порядку ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 60 ЦПК України, [PERSON] , в судовому засіданні заперечували проти стягнення судових витрат на правову допомогу посилаючись на їх необґрунтованість і захищеність у зв`язку з чим просили суд відмовити у їх стягненні. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В свою чергу, згідно пунктів 1 і 4 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Заслухавши представників сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 01.11.2023 року судом ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Під час судового розгляду, а саме в судовому засіданні, яке відбувалось 01.11.2023 року та проводилось судом в порядку спрощеного позовного провадження\~з повідомленням\~сторініз врахуванням особливостей, передбачених другим реченням ч.8 ст. 279 ЦПК України, представником позивача [PERSON] адвокатом Румянцевим О.Г. було зроблено заяву, що у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, ним буде надано до суду докази понесених позивачем судових витрат у зв`язку із розглядом даної цивільної справи. Тому судом у відповідності до положень пункту 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України в рішенні позивачу було визначено строк тривалістю п`ять днів після його ухвалення для подання доказів розміру витрат, які поніс позивач. 03.11.2023 року на електронну адресу суду надійшли скріплені електронним підписом матеріали заяви адвоката Румянцева О.Г. про розподіл та відшкодування судових витрат (а.с.34-43 том 2), в якій навів відповідний розрахунок та просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24750 грн. При цьому, до зазначеної заяви додано докази розміру, понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: - копію договору №113/21\~від 16.11.2021\~року про\~надання правничої\~допомоги,\~яка була\~укладена між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Г. М. Партнерс» (до якого входить адвокат Румянцев О.Г. згідно змісту виданого йому ордеру від 29.08.2022 року (а.с.85 том 1)), та передбачала здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги, а також узгоджену сторонами погодинну оплату з розрахунку 3000 грн/година; - копії актів прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 13.12.2021 року, №2 від 21.02.2022 року та №03 від 02.11.2023 року складені між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Г. М. Партнерс»; - копії рахунків №1 від 13.12.2021 року, № б/н від 21.02.2022 року і № б/н від 02.11.2023 року; - а також копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 13/12 від 13.12.2021 року про сплату позивачем [PERSON] адвокатському об`єднанню «Г. М. Партнерс» 5850 грн, дублікату від 02.11.2023 року квитанції ТВБВ № 10015/0597 філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 25.02.2022 року № 51 про сплату позивачем [PERSON] адвокатському об`єднанню «Г. М. Партнерс» 7500 грн і квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ07920492/1 ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 02.11.2023 року про сплату позивачем [PERSON] адвокатському об`єднанню «Г. М. Партнерс» 11500 грн. Відповідно до положень ч.2-3 ст. 246 ЦПК України, у випадку вирішення питання про судові витрати суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У зв`язку з чим суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Між адвокатським об`єднанням «Г. М. Партнерс» та [PERSON] був укладений договір №113/21 від 16.11.2021 року про надання правничої допомоги. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача адвокатом Румянцевим О.Г. складалися процесуальні документи, зокрема заяви по суті, всі копії документів надані суду були завірені зазначеним адвокатом, а сам останній приймав безпосередню участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19; пункт 127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21). Водночас у пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 відзначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Однак, згідно загальних положень про розподіл судових витрат, передбачених пунктом 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. У пунктах 21-22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч.4 і 8 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України. Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (995_004) та практику Суду як джерело права. В постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019\~року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020\~року у справі № 922/2685/19 наголошено на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved