Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] інтересах [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.12.2022 о 16 годині 29 хвилин в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] . Постановою Черкаського районного суду від 09.01.2023 по справі № 707/2963/223 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди був тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, однак [PERSON] дала в користування автомобіль своєму синові [PERSON] . Відповідно до звіту №А12-39 від 18.01.2023 року про оцінку автомобіля «Toyota RAV4», [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota RAV4» [PERSON] унаслідок ДТП на 18.01.2023 складає 297 799, 83 грн. Транспортний засіб «ВАЗ 21154», д.н.з. [NUMBER] застрахований в страхові компанії «Оранта» від 23.08.22р. №АТ3255314. Страховий ліміт відповідно до полісу складає 160000 грн. Враховуючи те, що завдані збитки суттєво перевищують страховий ліміт, тому між сторонами, а саме власником транспортного засобу «ВАЗ 21154» [PERSON] та водієм автомобіля «Toyota RAV4» [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , досягнуто спільної домовленості щодо розрахунку, а саме частина завданих збитків, які не охоплюються страховим лімітом за полісом, в сумі 137799,83грн. добровільно сплачується власником транспортного засобу. Дані зобов`язання були виконані, що підтверджується розписками. Тим самим, [PERSON] добровільно відшкодовуючи [PERSON] грошові кошти за дорожньо-транспортну пригоду взяла на себе зобов`язання перед [PERSON] щодо відшкодування матеріальних збитків. Під час проведення відновлювального ремонту було виявлено додаткові пошкодження автомобіля «Toyota RAV4» р.н. [NUMBER] та вартість матеріального збитку згідно з повторною оцінкою пошкоджень збільшилась на 61827,35 грн. У зв`язку із цим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 61827,35 грн. 1.2. Представник відповідачки надав до суду відзив, в якому вказав, що відповідачка сплатила на користь позивачки всі кошти, які вони обумовили у розписці. Належним відповідачем у даній справі є [PERSON] , який керував автомобілем та був винним у ДТП. Про позбавлення [PERSON] права керування транспортними засобами відповідачці не було відомо, про це не знав і сам [PERSON] . З наданих матеріалів не видно, чи зверталася позивачка до страхової компанії та чи отримувала страхове відшкодування. Повторно наданий позивачкою звіт є недостовірним. Докази понесення витрат на правову допомогу відповідачкою будуть надані протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення. 1.3. Згідно з ухвалами від 28.11.2023, які відображені у протоколі судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотань представника відповідачки про виклик експерта про залучення до участі у справі третьої особи. 1.4. У судовому засіданні законна представниця позивачки та адвокат підтримали позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві. Представник відповідачки у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які викладені у відзиві. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2023 по справі № 707/2963/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що 17.12.2022 о 16 годині 29 хвилин в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] . Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 Правил Дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні правопорушення визнав. Постанова набрала законної сили 21.01.2023. Відповідно до копії постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2023 по справі № 707/89/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що [PERSON] 29.12.2022 о 17 годині 01 хвилині в с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області по вул. Благовісній керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», державний номерний знак [NUMBER] , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, згідно з постановою Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №58425849 від 26.09.2022, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху. Постанова набрала законної сили 31.01.2023. 2.2. Відповідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] № А12-39 від 18.01.2023, підготовленого на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] , складає 274488,83 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля унаслідок ДТП на 18.01.2023 дорівнює 297799,83 грн. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] № А07-23 від 28.07.2023, підготовленого на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] , складає 335253,18 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля унаслідок ДТП на 28.07.2023 дорівнює 359627,18 грн. 2.3. Згідно з копією розписки від 02.03.2023 [PERSON] із сумою відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , що були завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.12.2022 в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія за участю автомобіля «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в розмірі 297799,83 грн. погодилася та зобов`язалася компенсувати частину завданих збитків в сумі 43486,56 грн., з вирахуванням страхового ліміту в розмірі 160000 грн. та сплаченої на момент написання розписки суми в розмірі 94313,56 грн. до 05.05.2023. Згідно з копією розписки від 03.02.2023 [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , отримала від [PERSON] 94313,56 грн., як частину компенсації за завдані матеріальні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.12.2022 в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія, за участю автомобіля «ВАЗ 21154», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota RAV 4», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також погоджено залишок збитків у розмірі 43486,56 грн. та кінцева дата їх повернення 05.05.2023. Відповідно до квитанції від 19.04.2023 на користь [PERSON] була сплачена сума в розмірі 43486 грн. В судовому засіданні [PERSON] визнала, що вона повністю отримала від [PERSON] кошти за розпискою від 02.03.2023. 3. Релевантні джерела права 3.1. Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно із ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 3.2. У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі № 755/7666/19 вказано, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року по справі № 456/881/17 вказано, що результат аналізу частини четвертої статті 1187 ЦК України дає можливість стверджувати, що умовою застосування частини четвертої статті 1187 ЦК України є заволодіння транспортним засобом внаслідок протиправних дій іншої особи (осіб), тобто поза волею його власника (володільця). При цьому передання власником транспортного засобу з порушенням публічних норм (зокрема, особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння) не є його неправомірним заволодінням, з огляду на наявність волі власника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд зазначає, що в даній справі законна представниця позивачки та її адвокат визначили відповідачем саме власника транспортного засобу [PERSON] , а не з особу, з вини якої було завдано шкоди автомобілю позивачки - [PERSON] . В судовому засіданні адвокат Демиденко М.В. вказала, що таке визначення відповідача пов`язано з тим, що саме [PERSON] склала розписку з приводу зобов`язання виплатити шкоду, завдану у ДТП. Суд не погоджується з вищевказаними твердженнями адвоката та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє таким джерелом. Тобто, за загальним правилом відповідати за шкоду, завдану у ДТП, поза межами страхового ліміту має особа, яка володіла (керувала) транспортним засобом та з вини якої було завдано шкоди, а не власник транспортного засобу, який не керував транспортним засобом. Факт складення [PERSON] розписки про зобов`язання відшкодувати шкоду не означає, що вона стала належним відповідачем у спірних правовідносинах. [PERSON] у розписці добровільно, без нормативно-правових підстав, зобов`язалася відшкодувати на користь [PERSON] лише суму в розмірі 43486,56 грн, а [PERSON] в судовому засіданні визнала, що [PERSON] виплатила їй вказану суму. Отже, [PERSON] повністю виконала добровільно взяті на себе майнові зобов`язання у спірних правовідносинах. Факт керування водієм [PERSON] транспортним засобом під час ДТП за наявності стосовно нього постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами також не впливає на те, що [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі. Умовою застосування частини четвертої статті 1187 ЦК України та покладення на власника транспортного засобу відповідальності за шкоду є заволодіння транспортним засобом внаслідок протиправних дій іншої особи, тобто поза волею його власника (володільця). В даному випадку відсутні докази заволодіння транспортним засобом з боку [PERSON] поза волею власниці [PERSON] . 4.2. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, а такому у їх задоволенні належить відмовити. При цьому, суд не вдається до оцінки інших аргументів представників сторін щодо суті позову, оскільки ці аргументи можуть бути оцінені в судовому порядку лише в разі пред`явлення позову до належного відповідача. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно з копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 31.01.2029 [PERSON] встановлена 2 група інвалідності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що законна представниця позивачки була звільнена в силу Закону від сплати судового збору за подання даного позову, а отже після відмови у задоволенні позову з неї неможливо стягнути судовий збір на користь держави. 5.2. Стосовно витрат відповідачки на правову допомогу суд зазначає, що у відзиві представник відповідачки вказав про надання доказів цих витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed