Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 31 933 гривень 34 копійки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.01.2022 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 30\~000 гривень 00 копійок на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом. При цьому, 26.02.2021 року відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг з метою щомісячного відрахування з карткового рахунку позивальника грошових коштів на погашення отриманого кредиту. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 16.05.2023 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 53 55). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи та копію ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою з додатками, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 58, 60, 63, 64). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 16.01.2022 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 30\~000 гривень 00 копійок на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % на місяць (а.с. 21 27). У той же день відповідачка підписала підтвердження зобов`язання за договором 22011632805688 від 16.01.2022 року і доручила банку встановити регулярний платіж з карткового рахунку на погашення заборгованості в сумі 1\~283 гривні 33 копійки щомісяця із урахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 450 гривень 00 копійок (а.с. 20). Одночасно, для позичальника було передбачено графік платежів за споживчим кредитом (а.с. 28 29). При цьому, банком окремо визначено загальні умови надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 30 33). Надалі, 26.02.2021 року відповідачка підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідно до якої вона отримала від АТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна»; вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, вона виразила згоду з тим, що Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 10 19). За вказаним договором було змінено кредитний ліміт, що було здійснено відповідно Умов та правил надання банківських послуг та підтверджується довідкою банку (а.с. 9). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується відомостями виписки по рахунку клієнта станом на 17.05.2023 року (а.с. 8). За умовами укладеного між сторонами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % на місяць. Також, пунктом 2.1.1.5.1. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, визначено обов`язок клієнта здійснювати погашення кредиту у строки та в розмірах визначених п. 2.1.1.3.1. і 2.1.1.3.2. цього договору. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16.05.2023 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 31 933\~гривні 34 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту 27 883 гривні 34 копійки і заборгованість за відсотками 4\~050 гривень 00 копійок (а.с. 6 7). При цьому, відповідачу було надіслано досудову вимогу банку про необхідність сплатити заборгованість, що підтверджується відповідними письмовими листами (а.с. 34, 35 36, 37). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 45). Враховуючи викладене,

Outcome: approved