Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

11.10.2023 шляхом направлення поштового відправлення (яке надійшло до суду 17.10.2023) представник позивача [PERSON] адвокат Степаненко Я.В. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 червня 2020 року сторони зареєстрували шлюб, про що Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зроблено актовий запис №230. Повідомив, що подружні відносини подружжя не підтримує з осені 2022 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 18.10.2023 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в призначене судове засідання не з`явилися. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2020 року сторони зареєстрували шлюб, про що Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зроблено актовий запис №230 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 1ст. 3\~Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть з восени 2022 року, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат та відновлення дошлюбного прізвища з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved