Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

02.12.2021 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2016 по 31.10.2021 розмірі 77833,27 грн, три відсотки річних у розмірі 2303,14 грн, інфляційні витрати у розмірі 5431,82 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.02.2016 по 31.10.2021 та не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 20.06.2022 заочним рішенням Дзержинського районного суд ум. Харкова позов КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. 23.11.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Судом зазначене клопотання задоволено, проте у призначений час [PERSON] на зв`язок не вийшла, у телефонному режимі зазначила, що не змогла зареєструватись у підсистемі відеоконференцзв`язку. Окрім того, відповідач [PERSON] надала заяву, у якій просила застосувати строки позовної давності. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є абонентом КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. \~ Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.. Таким, чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 77833,27 грн, яка підлягає стягненню. Разом з\~тим,\~зматеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 02.12.2021, заборгованість за послуги централізованого водопостачання просить стягнути за період з 01.02.2016 по 31.10.2021. Відповідачем подане клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 5 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ І Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України було доповнено статтею 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, карантин встановлено з 12 березня 2020 року та було неодноразово продовжено. При цьому Верховний Суд неодноразова зазначав, зокрема, справи №679/1136/21, №903/323/20, що всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) Отже, у спірних правовідносинах строк позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за послуги теплопостачання надані з грудня 2017 року, в силу п. 12 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на момент подання позову не сплив та продовжується на строк дії карантину, а отже клопотання відповідача про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню частково. Заборгованість підлягає стягненню за період з 01.12.2017 по 31.01.2022. Разом, з тим позовні вимоги з 01.02.2016 по 30.11.2017 не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені поза межами позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг\~позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.\~Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позивачем не надано доказів переривання строку позовної давності. Аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення за період з 01.02.2016 по 30.11.2017 у сумі 13666,60 грн не підлягає задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.12.2017 по 31.10.2021 підлягають задоволенню. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідач за надані послуги за період з 01.12.2017 по 31.10.2021 становить 64166,67 грн, який підлягає стягненню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат та надано розрахунок вказаних витрат, з яким суд погоджується, оскільки його виконано в межах позовної давності. Також не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідачів, що заборгованість у справі повинна бути стягнута з [PERSON] , який є власником квартири, оскільки відповідно до ст. 51 ЦПК України\~на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. За правилами ч. 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд не наділений правом самостійно, залучати до справи співвідповідача. Окрім того, суд звертає увагу, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (стаття 544 ЦК України). Щодо посилання відповідача на ті обставини, що вона не проживає за зазначеною адресою. З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З наданої відповідачем копії паспорту також вбачається, що [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою. Тобто, відповідач є споживачем наданих послуг КП «ХТМ» та відповідно до норм ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України, зобов`язана сплачувати надані послуги теплопостачання. Також не можуть прийняті до уваги посилання [PERSON] на ті обставини, що не укладено договір про надання житлово- комунальних послуг. Згідно з п. 1,5 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц). Отже, КП «ХТМ» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язана оплатити надані послуги. А відсутність між сторонами договірних відносин не звільняє їх від оплати послуг з теплопостачання. \~Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено на 81,9%, отже судовий збір підлягає стягненню у розмірі 81,9%, що становить 1859,10 грн.

Outcome: partial