Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

12 вересня 2023 року представник [PERSON] адвокат Мариняк М. В. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди. Позов мотивований тим, що позивач, як фізична особа підприємець, працював в шиномонтажній майстерні, приміщення якої розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке він орендував у відповідача. У своїй власності позивач мав обладнання та інструменти, зокрема балансувальний стенд, вартістю 20 440 гривень. На початку березня 2022 року між сторонами виник конфлікт, причиною якого стала претензія відповідача щодо боргу за електроенергію, в результаті чого позивач був вимушений покинути приміщення майстерні. Однак відповідач, нібито в рахунок боргу, самовільно заволодів належним позивачу майном, зокрема балансувальним стендом, який на даний час так і не повернув. На теперішній час вартість спірного майна становить 41 370 гривень. Оскільки позивач не може використовувати належне йому майно у його діяльності, що є значною шкодою для його інтересів, зокрема позивач має упущену вигоду, яка полягає у втраті можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність протягом тривалого строку, відтак позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 12 000 гривень. Крім того, позивач просить вирішити питання про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач копію ухвали та позовної заяви з додатками отримав особисто 03 листопада 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений законом строк відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. 27 квітня 2020 року позивач придбав балансувальний стенд (вал d40) BRIGHT CB910GBC 220V, вартістю 20 440 гривень (а.с. 65), вартість якого станом на 06 вересня 2023 року складає 41 370 грн (а.с. 79). В провадженні СД Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області знаходилось кримінальне провадження № 12023025210000028 від 01 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за заявою [PERSON] про вчинення відносно нього протиправних дій [PERSON] , що виразились у самовільному вивезенні належного заявнику обладнання з раніше орендованого ним у [PERSON] приміщення, яке розташоване по [ADDRESS] . Вказане кримінальне провадження постановою дізнавача Короліщука С. В. від 28 квітня 2023 року закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 14 - 47). Згідно актів приймання-передачі від 11 квітня, 17 травня 2023 року [PERSON] передав [PERSON] ряд інструментів для шиномонтажу, балансувальний стенд передано не було (а. с. 55, 56.) При цьому згідно пояснень відповідача [PERSON] , наданих 25 квітня 2023 року в межах кримінального провадження № 12023025210000028, балансувальний стенд зберігається в нього (а. с. 46-47). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до положень цієї статті витребування своєї речі неволодіючим власником від незаконно володіючого не власника є віндикацією. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово - правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Судом встановлено, що балансувальний стенд (вал d40) BRIGHT CB910GBC 220V, вартістю 20 440 гривень, вибув із володіння власника - позивача та перебуває у володінні відповідача, який не являється власником спірного майна. Відтак, позовна вимога про витребування у відповідача [PERSON] балансувального стенду (вал d40) BRIGHT CB910GBC 220V, підлягає задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить з характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, оскільки внаслідок дій відповідача позивач тривалий час не міг використовувати належне йому майно у його підприємницькій діяльності із ремонту транспортних засобів , а також те, що тяжких наслідків як для побуту позивача так і для стану його здоров`я у результаті дій відповідача не доведено, тому з огляду на засади розумності та справедливості приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в сумі 3 000,00 гривень. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: договір про надання правової (правничої) допомоги від 18 січня 2023 року (а.с. 66-67), ордер серії ВХ № 1030726 (а.с. 68),свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 427 від 16 січня 2009 року (а.с. 69), прибуткові касові ордери (а.с. 70-76), акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 77). В акті приймання-передачі виконаних робіт зазначено, що адвокатом Мариняком М. В. були надані [PERSON] наступні послуги: 24 січня 2023 року надання консультації, узгодження правової позиції по складеному договору - 700 грн.; 27 січня 2023 року складання і подання заяви про вчинення злочину, надання допомоги при опитуванні - 1400 грн.; 22 лютого 2023 року ознайомлення із матеріалами перевірки, підготовка і подання скарги на бездіяльність слідчого - 1500 грн.; 26 лютого 2023 року готування і подання клопотання про розгляд справи у відсутність скаржника - 300 грн.; 09 березня 2023 року готування до допиту потерпілого, участь у допиті - 1100 грн.; 11 квітня 2023 року готування до участі та участь у прийманні-передачі майна - 1500 грн.; 20 квітня 2023 року готування та подача клопотання про проведення слідчих дій - 1300 грн.; 17 липня 2023 року готування до участі та участь у прийманні-передачі майна - 1300 грн.;06 вересня 2023 року складання документів позову, підготовка позовної заяви - 4100 грн. З наведеного переліку витратами на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи в розумінні ст. 137 ЦПК України є 4 100 гривень за складення документів позову та підготовки позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Усі інші виконані роботи являються витратами на допомогу адвоката в межах кримінального провадження № 12023025210000028, та не підлягають стягненню в межах даного судового розгляду. Доказів надання правничої допомоги позивачу 17 липня 2023 року суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовної вимоги немайнового характеру в повному обсязі та часткове задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, суд стягує з відповідача на користь позивача 1 744,75 (1073,60+ (2684,60/4) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved