Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] \~звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» в якому просить визнати дії відповідача підчас розгляду її заяви від 06.09.2019р. протиправними та зобов`язати відповідача розглянути її заяву від 06.09.2019р. та надати відповідь на кожне питання. Вказуючи на те, що предметом позову є неналежне виконання Відповідачем обов`язку розглянути та письмово повідомити Позивача про результат розгляду його звернення в строк, встановлений законом. Вона являється власницею квартири [ADDRESS] . Вона є споживачем послуги з теплопостачання, отримує квитанції на оплату послуг з теплопостачання з зазначенням теплопостачальної організації Комунальне підприємство «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та сплачує їх. Договір про теплопостачання у письмовому вигляді з Відповідачем не укладався. Даний договір є договором приєднання. Фактом приєднання до договору є здійснення оплати споживачем послуг постачальної організації. 06.09.2019 р. вона звернулася до відповідача з заявою-претензією, в якій задавала питання о неналежного виконання умов договору з теплопостачання, щодо повірки лічильника теплової енергії та порушення вимог ЗУ «Про звернення громадян». Заяву просила розглянути з чітким дотриманням термінів, що передбачено «Про звернення громадян», та повідомити її про прийняте рішення. До цього часу відповідач їй не повідомив про результат розгляду заяви. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року позовну заяву [PERSON] було направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (а.с. 8-9). Постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду від 28 січня 2020 року скасовано та направлено для продовження розгляду. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 33-34). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2021 року прийнято до свого провадження вказану справу, відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче судове засідання (а.с.37-38). 23.09.2021 року до суду від КП ВО Київради «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки Заява-претензія Позивача отримана Підприємством 06.09.2019, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше\~одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Отже, загальний строк для розгляду звернень громадян є 30 днів. При цьому чинним законодавством не визначено критеріїв для віднесення звернень до таких, що не потребують додаткового вивчення та які розглядаються не пізніше 15 днів з дня їх отримання. Оскільки при підготовці відповіді на звернення проводився збір інформації, аналіз чинних нормативно-правових актів, то розгляд звернення Позивача потребував додаткового вивчення, а тому останнім днем розгляду звернення є 06.10.2019. Зауважують,\~що відповідь\~на звернення\~підготовлено 03.10.2019,\~а надіслано\~Позивачу 04.10.2019. Відправлення зроблено простим листом. При цьому, звертають увагу на те, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено тип травлення, яким має бути надіслано відповідь на звернення громадян. Облік відправлених простих листів ведеться у вигляді реєстру, витяг з якого надається. Враховуючи зазначене.\~Відповідач дотримався\~вимог Закону\~України «Про\~зверненнягромадян» та надав відповідь в місячний строк (а.с.46-55). 18.10.2021 року до суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначається, що її заява-претензія від 06.09.2019 р. подана Відповідачеві з дотриманням вимог ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян». Відповідач цього не заперечує, а значить мав розглянути її у відповідності до вимог цього Закону. Проте, відповідь на заяву-претензію вона отримала разом з відзивом 13.10.2021р. Позов містить дві позовні вимоги. Відповідач мав довести, що ці позовні вимоги є безпідставними шляхом надання належних доказів. Протиправність дій відповідача полягає не тільки в тому, що вона отримала відповідь через два роки. ЇЇ заява-претензія містить вимогу, в якій вона просила надати їй письмову відповідь рекомендованим листом або вручити особисто. Відповідач цієї вимоги не виконав і стверджує, що відправив відповідь простим листом. Тобто, свідомо не виконав заявлену нею вимогу. Якби її вимога була виконана, то можливо не було б цього суду. Відмовляючи їй у задоволенні цієї вимоги, Відповідач порушив частину 4 ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», тобто вчинив протиправну дію. Метою її звернення було, насамперед, узгодження договірних відносин. У заяві-претензії вона надала, для зручної комунікації, свій телефон та телефон довіреної особи. вона та Відповідач являються учасниками цивільно-правових відносин, що походять з договору про теплопостачання. Вона - споживач послуги, Відповідач - виконавець послуги. Відносини між споживачем та виконавцем послуги з теплопостачання регулюються Законами. Учасники цивільно-правових відносин у сфері теплопостачання наділені правами та обов`язками. Послуга з теплопостачання є різновидом житлово-комунальної послуги. Ці послуги надаються на договірних засадах. Відповідач не виконав вимогу Закону і знову вчинив протиправну дію. У своїй відповіді Відповідач стверджує, що за текстом всі три варіанти договорів мають редакцію. Але це не відповідає дійсності. Зокрема, значна розбіжність міститься у тексі обов`язку повірки лічильника тепла. Процедура повірки лічильника потребує витрат, спеціальних знань та обізнаності. Спроба звалити на споживача вирішення цього питання у вигляді додаткового є істотним порушенням дисбалансу договірних прав і обов`язків на шкоду відповідача. Це є неприпустимим згідно п.2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». У заяві-претензії вона заявила про дану розбіжність та незгоду з покладенням на неї додаткового обов`язку. Ця претензія мала бути вирішена шляхом переговорів, а не відсиланням до третьої особи. Заява-претензія містить певну кількість вимог та запитань заявника. Отримавши відповіді 03.10.2019р. (через два роки) можна переконатися у тому, що Відповідач надав відповіді запитання, а розгляд заяви-претензії здійснив з порушенням процедури, встановленої звернення громадян». Але предметом її позову є проста вимога - зобов`язати Відповідача розглянути її звернення у чіткій відповідності до вимог законодавства про звернення громадян (а.с. 62-63). 28.10.2021 року до суду від КП ВО Київради «Київтеплоенерго» надійшло заперечення відповідно до якого зазначено, що договір на постачання теплової енергії між Позивачем та Відповідачем не укладався, а тому надати копію такого договору із зазначеним його істотних умов не вбачалось за можливе. Оскільки на момент надходження звернення Підприємство ще не затвердило тарифи послуги з постачання теплової енергії, а тому надати їх структуру було неможливо. У зв`язку з зазначеним в листі Позивачу роз`яснено, що йому надаються послуг ЦО та ЦПГВ на підставі договору приєднання, опублікованого в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5058), а детальна інформація про тарифи на зазначені послуги розміщенні на сайті Підприємства. Звертають увагу на те, що розпломбування засобу обліку теплової енергії фактично є проханням про вчинення дій, а не надання письмової відповіді. Так, розпломбування проведено та після повірки, проведеної 30.09.2021, було встановлено нові пломби, що підтверджується актом від 15.10.2021, який додається. Зауважують, що у відповідності до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не і примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. У зв`язку з зазначеним Підприємство не зобов`язано здійснювати відправлення кореспонденції рекомендованим листом або вручати особисто, оскільки така вимога не передбачена чинним законодавством. Крім того, відсутня необхідність проводити службове розслідування щодо відправлення листа від 21.06.2021 №30/1/1/502, оскільки відповідно до обліку відправлених простих листів зазначений лист відправлений своєчасно. Крім того, дане питання було предметом розгляду у іншій справі №362/4284/19, суду у якій встановлено, що зазначена відповідь надана своєчасно. Зауважимо, що Підприємство не приймало рішення про відмову в задоволенні вимог викладених у заяві, а тому просять у задоволенні позову відмовити (а.с.65-68). \~Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с.81). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2023 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с.91-94). Постановою Київського апеляційного суду від 19.07.2023 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду від 06.02.2023 року скасовано та направлено для продовження розгляду (а.с.135-138). В судове засідання [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог закону, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 150). Представник КП ВО Київради «Київтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялася відповідно\~до вимог\~закону,\~клопотань про\~розгляд справи\~у їх\~відстуності або\~відкладення до\~суду не\~надходило (а.с.148). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив та заперечення відповідача, відповідь на відзив позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , як споживач послуг з теплопостачання, отримує від теплопостачальної організації КП «Київтеплоенерго» квитанції на оплату послуг з теплопостачання та сплачує їх, що не заперечується сторонами. 06.09.2019 року [PERSON] звернулася із заявою-претензія до КП «Київтеплоенерго» у якій просила крім питання про періодичну повірку квартирного засобу обліку теплової енергії, а ще порушила питання узгодження договірних відносин з питань теплопостачання, які виникли між ними, тощо (а.с.49). КП «Київтеплоенерго» 06 вересня 2019 року отримало її заяву, що підтверджується їх вхідним штампом (а.с.49). За вихідним номером 30/1/1/4505 від 03 жовтня 2019 року [PERSON] надано відповідь на подану нею заяву від 06 вересня 2019 року, із додатками копією договору №56 про надання послуг від 10.05.2018 року, реєстр відправки листів, якій направлено на адресу кв. [ADDRESS] (а.с.50-51). Як вбачається із наданого витягу з реєстру відправлених листів КП «Київтеплоенерго» лист на адресу [PERSON] відправлено простою кореспонденцією 04.10.2019 року (а.с.55). Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Отже, загальний строк для розгляду звернень громадян є 30 днів. При цьому чинним законодавством не визначено критеріїв для віднесення звернень до таких, що не потребують додаткового вивчення та які розглядаються не пізніше 15 днів з дня їх отримання. Судом достовірно встановлено, що підприємством отримано заяву позивача 06.09.2019 р., однак при підготовці відповіді на звернення проводився збір інформації, аналіз чинних нормативно-правових актів, а тому звернення [PERSON] потребувало додаткового вивчення, а тому останнім днем розгляду звернення є 06.10.2019 р., а звернення підготовлено 03.10.2019 р., а направлено 04.10.2019 р. тобто в передбачений законом тридцятиденний строк (а.с.50-51, 55). Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 року № 270 просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки. Суд встановив, що відповідач надав відповідь позивачеві простим поштовим відправленням 04.10.2019 року (а.с. 55), чинним законодавством не врегульовано порядок повідомлення на звернення громадян у зв`язку з цим відповідач не зобов`язаний здійснювати відправлення кореспонденції рекомендованим листом або вручати особисто. Нормою частини 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами першою і п`ятою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається [PERSON] , як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що з боку позивача не було надано достатніх та безперечних доказів на підтвердження факту неправомірності дій відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», та порушення ним прав споживача\~позивача у справі, а тому, позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed