Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання незаконним наказу №157-к від 14.04.2023 року про звільнення [PERSON] з роботи за п.3ст.40 КЗпП та просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з відповідача. Наказом №38-к від 16.07.1998 року [PERSON] було прийнято на роботу майстром каналізаційних мереж в МКП «Хмельницькводоканал». В подальшому у 2000 році наказом №45-к було переведено на посаду начальника служби каналізаційних мереж цього підприємства. За час виконання трудових обов`язків позивача неодноразово нагороджували грамотами Хмельницької обласної адміністрації(18.09.2018 року), Хмельницької міської ради(16.09.2011 року), керівництвом підприємства(28.04.2020 року та у 2022 році). Наказом №157-к від 14.04.2023 року позивача було звільнено з посади начальника служби каналізаційних мереж за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором по п.3 ст.40 КЗпП. Підставою звільнення була службова записка заступника директора з супроводу виробництва [PERSON] , протокол засідання комісії з проведення службового розслідування, пояснювальна записка [PERSON] , протокол засідання комісії з проведення службового розслідування, пояснювальна записка [PERSON] ,наказ про оголошення догани №174 від 27.03.2023 року. Відповідно до посадової інструкції №159, затвердженої 24.11.2022 року, в посадові обов`язки позивача не входить виконання каналізаційної мережі нового будівництва, що належить до приватної форми власності. Комісія, яка була створена для проведення службового розслідування 13.04.2023 року, не провела розслідування у відповідності до посадових обов`язків. Підпис в технічному Акті не підтверджує прийняття каналізаційних мереж в експлуатацію, так як в посадові обов`язки позивача входить не допускати в експлуатацію тільки устаткування (п.2.11 посадової інструкції), а не місце розташування мереж у відповідності до проекту. Позивач підписуючи Акт технічного приймання, обстежив мережу для забезпечення її якісної технічної експлуатації, і вона виконана якісно з частковим відступом від проекту, так як по проекту вона порушує право іншого власника приміщення та власника землі, а тому до вводу її в експлуатацію власник нового будівництва по [ADDRESS] внесе зміни після повернення із бойових дій на сході України, про що позивач вказав у своїй пояснювальній записці від 11.04.2022 року. За таких обставин комісія рекомендувала позивачу обмежитись попередженням, а не звільненням з роботи. Щодо застосування раніше до позивача дисциплінарного стягнення наказом №174, то він оскаржений в суді. У відповідності до посадової інструкції п.1.2. призначення чи звільнення з посади начальника каналізаційних мереж проводиться наказом директора підприємства по представленню начальника каналізаційного господарства, що не було вчинено. Таким чином, позивачем не порушено трудовий договір і його посадову інструкцію. При звільненні не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і попередню роботу працівника, не отримано згоди профспілки, членом якої є позивач. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволені. Подано заяву про часткову зміну предмету позову, в якій позивач просив визнати незаконним наказ №157-к від 14.04.2023 року про звільнення [PERSON] з роботи за п.3ст.40 КЗпП та поновити його на роботі 14.04.2023 року, стягнути моральну шкоду 10\~000 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу 128\~011 грн. Розрахунок для виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу: 35513 грн:43 робочих днів=825,88 грн. за один робочий день;825,88Х155 днів( з 14.04.2023 року по 09.10.2023 року). Моральну шкоду обґрунтовано негативними змінами у житті, відсутністю фінансування у зв`язку із звільненням, скрутною економічною ситуацією у зв`язку з браком коштів, вплив звільнення на репутацію позивача. Представник відповідача заперечив позовні вимоги. Моральна шкода є недоведеною; позивач за час звільнення не вживав ніяких активних дій щодо пошуку роботи. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з положеннями статті 147 КЗпП України догана є одним із заходів дисциплінарного стягнення, який може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Важливим є те, що при звільненні працівника відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України підприємство повинно навести у наказі конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. За змістом вказаної норми для звільнення працівника з підстав систематичного невиконання ним своїх трудових обов`язків необхідно невиконання їх без поважних причин. Таким чином, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Відповідно до\~ст.43 КЗпП\~України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом першим (крімвипадку ліквідаціїпідприємства,установи,організації) статті40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У період дії воєнного стану норми\~статті 43\~Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до\~профспілкових органів.(ст.5 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану) Відповідно до частини першої 1 статті 235\~КЗпП\~України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно, роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Порядок обчислення середньої заробітної плати визначено Постановою КМУ від 8.02.1995 року №100. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Наказом №38-к від 16.07.1998 року [PERSON] було прийнято на роботу майстром каналізаційних мереж в МКП «Хмельницькводоканал». В подальшому у 2000 році наказом №45-к було переведено на посаду начальника служби каналізаційних мереж цього підприємства. За час виконання трудових обов`язків позивача неодноразово нагороджували грамотами Хмельницької обласної адміністрації(18.09.2018 року), Хмельницької міської ради(16.09.2011 року), керівництвом підприємства(28.04.2020 року та у 2022 році). Наказом №157-к від 14.04.2023 року позивача було звільнено з посади начальника служби каналізаційних мереж за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором по п.3 ст.40 КЗпП. Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5.09.2023 року у справі №\~ 686/9062/23, Наказ №174 від 27.03.2023 року про дисциплінарне стягнення, яким оголошено догану начальнику служби каналізаційних мереж [PERSON] , визнано незаконним. Наказ №174 від 27.03.2023 року винесено щодо [PERSON] у зв`язку із виявленими недоліками при виконанні робіт по заміні люка по вул.Чорновола 24, які, на думку керівника, могли привести до аварійної ситуації. У відповідності до посадової інструкції п.1.2. призначення чи звільнення з посади начальника каналізаційних мереж проводиться наказом директора підприємства по представленню начальника каналізаційного господарства. Начальник служби каналізаційних мереж призначається для забезпечення технічної експлуатації каналізаційної мережі(п.1.4 посадової інструкції). Відповідно до п.2.11. посадової інструкції [PERSON] зобов`язаний не вводити експлуатацію устаткування, що не відповідає вимогам відповідних документів, не допускати до роботи підлеглих при виявлені порушень ПТЕ, правил охорони праці та правил пожежної безпеки. Відповідно до посадової інструкції [PERSON] він зобов`язаний організовувати обстеження та забезпечувати якісну технічну експлуатацію каналізаційної мережі(мережі, споруди, пристрої, обладнання тощо) на підставі виробничих інструкцій з урахуванням заводських інструкцій, ПТЕ та ПТБ(п.2.3.); приймати в експлуатацію нові та реконструйовані споруди, комунікації, устаткування(п.2.6). Звільнення проведено на підставі службової записки заступника директора з супроводу виробництва О.А. Ліпчинського, після проведення службового розслідування, у зв`язку з порушенням введення мережі в експлуатацію, а не на підставі представлення начальника каналізаційного господарства. За службовою запискою, [PERSON] порушено процедуру підписання актів технічного приймання, виявлено невідповідність виконавчої документації по об`єкту «Нове будівництво складських приміщень, офісних приміщень та магазину непродовольчих товарів» за адресою [ADDRESS] ,ТУ№111 від 29.04.22р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про недоведеність в діях позивача систематичного порушення трудової дисципліни, вчинення ним дисциплінарного проступку, який міг би потягти за собою звільнення з підстав ч.3 ст.40 КЗпП. Таким чином, позивача слід поновити на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу 128011 грн., що обрахований наступним чином: 35513 грн:43 робочих днів=825,88 грн. за один робочий день;825,88Х155 днів( з 14.04.2023 року по 09.10.2023 року). Беручи до уваги негативні зміни в житті, відсутність фінансування у зв`язку із звільненням позивача, скрутне економічну ситуацію у зв`язку з браком коштів, вплив звільнення на репутацію позивача, зважаючи на задоволення судом вимоги в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розумним, справедливим та достатнім буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК, відповідно до Закону України «Про судовий збір», пропорційно розміру задоволених вимог на користь позивача 322 грн. та 1073,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved