Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 23 червня 2021 року між ним та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» був укладений кредитний договір № 0731-3919, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договору факторингу № 02/10/2021, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». 1 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 44127 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості за кредитним договором № 0731-3919 від 23 червня 2021 року у розмірі 50 000 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 630 грн. 7 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом Віталієм Олексійовичем на підставі виконавчого напису № 44127 від 1 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 68540946. Він (позивач) вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням діючого законодавства,\~ нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача [PERSON] просив суд: - визнати виконавчий напис № 44127 від 1 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. У судове засідання позивач та його представник адвокат Мозговий О.О. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, зазначив, що кредитний договір від 23 червня 2021 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», не був нотаріально посвідчений, сума виданого йому кредиту становила 9 000 грн., яку він повернув у повному обсязі та сплатив відсотки за користування кредитом. У судове засідання представник відповідача та треті особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, не просили розгляд справи відкласти. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Ухвалою від 14 листопада 2023 року суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 1 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 44127 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0731-3919 від 23 червня 2021 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договору факторингу № 02/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», у розмірі 50 000 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 630 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7). 7 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом Віталієм Олексійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68540946 за виконавчим написом № 44127 від 1 грудня 2021 року та 19 серпня 2022 року - постанову про арешт коштів боржника (а.с. 8-10). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ураховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі № 4071/14-ц та від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту. Також з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Крім того, суду не доведений факт повідомлення позивача не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань, а також не надано доказів на підтвердження отримання цієї вимоги позивачем. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 073,60 грн. Зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою суду від 2 травня 2023 року була задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, а саме зупинено стягнення грошових сум на підставі постанови ВП № 68540946 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича від 7 лютого 2022 року, складеної на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 44127 від 1 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про звернення стягнення коштів з [PERSON] , до розгляду питання по суті (тобто ухвалення судом рішення по справі). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved