Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла її сестра [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла відповідачу [PERSON] . Відповідач у справі є її донькою, на спадкове майно не претендує, заяви про прийняття спадщини не подавала. Позивач є спадкоємцем другої черги та про те, що має право успадкувати вищевказане майно дізналася у вересні 2023 року. При зверненні до нотаріуса (отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії). З огляду на наведене просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження. Представником позивача до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій вони підтримують вимоги у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у письмовій заяві позов визнає повністю, розгляд справи просить здійснювати без її участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті спадкодавця відклалась спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , а також земельну ділянку, розташовану на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.12-15). За своє життя спадкодавець залишила заповіт, відповідно до якого все належне їй на момент смерті майно заповіла [PERSON] (а.с.16). Спадкоємець не оформила своїх спадкових прав. З відповіді приватного нотаріуса Михальчук Л. В. №219/01-16 від 10.11.2023 року, наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.38-39). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця (а.с.8-11), отже відповідно до положень ст. 1265 ЦК України, є спадкоємцем другої черги та має право спадкування за законом. Позивач у встановлений законом термін до нотаріуса не звернулась, у зв`язку з чим пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини. З відповіді нотаріуса вбачається, що останній було роз`яснено право звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.19). Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 20 березня 2023 року. Одночасно, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що дізналась про своє право спадщину та факт не прийняття спадщини іншим спадкоємцем у вересні 2023 року при зверненні до органів РАЦС та нотаріуса. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд визнає причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, на думку суду, позивачу слід надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Встановлюючи саме такий додатковий строк для прийняття спадщини суд вважає за необхідне створити позивачу реальну можливість реалізувати своє право на прийняття спадщини. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved