Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивувала тим, що сторони у період з 10.09.2005 по 02.05.2023 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча взмозі це робити як за станом здоров`я, так і з приводу платоспроможності. За таких обставин позивач просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2023 було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 24.10.2023 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву (вх. №85993) згідно якого вказав, що не має наміру ухилятися від сплати аліментів, однак зазначив, що заявлений позивачкою спосіб стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) наразі є для нього непосильним. 26.09.2022 відповідач звільнений з роботи, по даний час непрацевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, постійного та стабільного доходу немає. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період І та ІІІ кварталу 2023 року [PERSON] отримані доходи від продажу нерухомого майна, які не є видом заробітку (доходу), з якого можуть стягуватися аліментні платежі, будь-які інші доходи відомості не містять. З огляду на вказане, відповідач просить врахувати його матеріальне становище, відсутність у матеріалах справи довідки про розмір доходів, які би дозволяв сплачувати аліменти у заявленому розмірі, та змінити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідач заперечив щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн, вважає заявлені витрати абсолютно неспівмірними із складністю даної справи, обсягом послуг і реальним дійсним часом, затраченим на надання відповідних послуг адвокатом, відтак такі витрати не відповідають критерію їх реальності (дійсності) та розумності їх розміру. Відповідач вважає, що у стягненні витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що останні були фактичними та неминучим. Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористалася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено,\~що сторони, [PERSON] та [PERSON] , з 10.09.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 у справі №127/6772/23 (а.с. 9). У шлюбі\~народилися діти:\~дочка[PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.08.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, відповідно (а.с. 7, 8). Доказів надання відповідачем допомоги на утримання дітей матеріали справи не містять. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833,00 гривні. Дітям: [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 17 років, [PERSON] ,\~ [INFO] , виповнилося 10 років. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дітей не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів). Визначаючись щодо способу та розміру стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання матеріальної допомоги та неможливості утримувати дітей суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, встановлені обставини в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, про який клопоче позивач. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст. 182 СК України. Окрім того, суд звертає увагу, що положеннями ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, відтак доводи відповідача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставними. При цьому суд критично оцінює доводи відповідача щодо його складного матеріального становища, яке зумовлено відсутністю постійного та стабільного доходу у зв`язку із його звільненням 26.09.2022, на підтвердження чого відповідачем надано копію трудової книжки, довідку вих. №10.2-22/2145 від 16.10.2023, видану Вінницькою філією "Державного центру зайнятості Вінницький обласний центр зайнятості", відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків (а.с. 25-44). Разом з тим, суд звертає увагу на відсутність обмежень у виборі роботи з гідним рівнем заробітної плати та працевлаштування, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, не звільняє відповідача, як батька, від виконання свого обов`язку щодо належного утримання дітей. До того ж доказів щодо незадовільного фізичного стану відповідача матеріали справи не містять. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 28 серпня 2023 року. При цьому суд також звертає увагу, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.\~Зважаючи, що\~позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів,\~а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн судового збору.\~ Щодо витрат на правничу допомогу, то суд звертає увагу учасників на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зважаючи, що позивачем заявлено про надання доказів витрат на правничу допомогу, тому вказане питання буде вирішене з урахуванням вказаних вище положень, а також наявних доказів про витрати на правничу допомогу позивача.

Outcome: approved