Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 39872 гривні 40 копійок за кредитним договором № б/н від 21.07.2007 року та судові витрати у розмірі 2684.00 гривні судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.07.2007 року. Банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 38000.00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, заборгованість за кредитом відповідача станом на 22.05.2023 року становить 39872,40 гривень, яка складається з наступного: 38565,74 грн. - заборгованість за кредитом; 1306,66 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.09.2023 було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Крім того Відповідач була вчасно повідомлена про місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті, однак відзиву на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 04.09.2023 року за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» судом направлено електронний запит про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] до Єдиного державного демографічного реєстру за тими параметрами, що вказані в позовній заяві, зокрема, за вказаними прізвищем, іменем та датою народження. Згідно відповіді № 209896 від 04.09.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, скеровувались судом разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я [PERSON] за вказаною адресою місця реєстрації, яка була йому вручена особисто. Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження,місця проживання чи перебування особи,повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. При викладених підставах, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 липня 2007 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до довідки вбачається, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір від 21.07.2007 року №б/н за яким було надані кредитні картки. В заяві позичальника № [NUMBER] зазначена картка кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить підпис позичальника [PERSON] , та було узгоджено базову відсоткову ставку на місяць 3,0 %, що в силу ст. 628 ЦК України, є обов`язковим до виконання. У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] зазначено, що 21 липня 2007 року відбувся старт карткового рахунку, після чого кредитний ліміт багаторазово був змінений, в останній раз 06 березня 2020 року кредитний ліміт був збільшений до 38 000,00 гривень, 26 грудня 2022 року кредитний ліміт був зменшений до 0,00 грн. До позовної заяви банк також додав розрахунок заборгованості за договором б/н від 21 липня 2007 року, укладеного між АТ КБ«ПРИВАТБАНК» та [PERSON] . В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту ( [PERSON] підписано 25.05.2018), в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит та інше. У пункті 4 Паспорта споживчого кредиту зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема, зазначено, що процентна ставка у пільговий період - 0,00001% на місяць, процентна ставка поза межами пільгового періоду 43,2 % річних для картки «Універсальна», 42 % річних для картки «Універсальна Gold». Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4 % для картки «Універсальна» та 84 % для картки «Універсальна Gold».(п.6 Паспорта споживчого кредиту). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором №б/н від 21 липня 2007 року станом на 22 травня 2023 року становить 39872,40 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 38565,74 гривень та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1306,66 гривень. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст.12,81,82 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1056-1 ЦК Українив редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК Українивказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено в статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вимоги частини 2 статті 530 ЦК Україниза змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором (заборгованість за тілом кредита) у загальному розмірі 38565,74 грн. Крім того, згідно статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ від 21 липня 2007 року була зазначена та погоджена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 3,0 % на залишок заборгованості та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиу в розмірі 86,4 %. Анкета-заява та паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] . Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту у розмірі 38565,74 гривень, стягнути заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1306,66 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Договором від 21 липня 2007 року, посилається на анкету-заяву позичальника про приєднання до Умов та Правил банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ та Витягу з Тарифів Банку, Витягу з Умов, які розміщені на його сайті. З урахуванням підписаного паспорту споживчого кредиту з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Таким чином суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Суд вважає, оскільки при зверненні до суду з даним позовом в частині нарахування вказаних відсотків, банк посилається на те, що їх нарахування передбачено Договором (Умови та правила надання банківських послуг), а також підписана відповідачем заява-анкета та паспорт споживчого кредиту з використанням кредитної картки «УНІВЕРСАЛЬНА», 30 ДНІВ ПІЛЬГОВОГО ПЕРІОДУ» від 21 липня 2007 року, то наявні підстави вважати, що сторони погодили відсотки за користування кредитом, а тому вимога щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1306,66 грн. підлягає задоволенню. Що стосується вимоги стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем банківських послуг та заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 21 липня 2007 року, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту, яка склала 38565,74 грн. є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, а тому є всі підстави для задоволення позову в цій частині. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту відповідно до договору надання банківських послуг. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, судовий збір, підлягає стягненню з відповідача у сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved