Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування свідоцтва на право спадщини за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на 1/4 частки кв. [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 131/2020. Спадкоємцями першої черги за законом являються дочка [PERSON] , син [PERSON] , та донька [PERSON] 19.06.2020 позивач та відповідачі домовились, про те, що [PERSON] планує переїхати жити до спадкової квартири, та пообіцяла виплатити сторонам компенсацію всім порівно. Всі спадкоємці мали намір написати заяви на прийняття спадщини у нотаріальній конторі міста, а якщо не буде можливості приїхати [PERSON] у зв`язку із карантином, то направить заяву на прийняття спадщини із нотаріально-посвідченим підписом службою доставки Укрпошта. 16.10.2020 [PERSON] звернулась до Надвірнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В цей же день [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття належної йому частки у спадщині. Того ж дня [PERSON] зателефонувала позивачу [PERSON] і повідомила, що їй краще направити відмову від прийняття спадщини, як зробив це [PERSON] , щоб мінімізувати витрати на оформлення спадщини і на переоформлення прав власності на [PERSON] , оскільки чим більшу частину вона успадкує, тим меньші будуть витрати на переоформлення прав власності. [PERSON] ще раз наголосила, що виплатить компенсацію, як і домовлялись раніше, відправила зразок відмови і не повідомила, що потрібно нотаріально засвідчувати підпис, хоча державний нотаріус наголошував на цьому. Саме тому позивачем 16.10.2020 поштовим зв`язком подано заяву про відмову від прийняття спадщини, яку 30.10.2020 отримано державним нотаріусом Войташеком І.І., та яка долучена до матеріалів спадкової справи № 131/2020. 09.07.2021 [PERSON] видано свідоцтво на спадщину за законом. Зазначає, що позивач [PERSON] вважає відмову від прийняття спадщини недійсною. Зокрема 16.10.2020 позивач [PERSON] поштовим зв`язком подала до Надвірнянської РДНК заяву, якою відмовилася від своєї частки спадщини, право на яку їй належить за законом після смерті матері [PERSON] . Дана заява зареєстрована в реєстрі нотаріуса за № 363 від 30.10.2020. При цьому нотаріусом не було їй роз`яснено, що дана заява має бути нотаріально засвідчена, а також що вказана заява може бути відкликана протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Таким чином нотаріус не мав правових підстав брати дану заяву до уваги, усуваючи позивача від спадкування. Крім того позивач відмовилась від прийняття спадщини і домовилась з відповідачкою [PERSON] , що остання сплатить їй компенсацію за належну їй частку, як і відповідачу [PERSON] . Однак відповідач [PERSON] відмовилась сплачувати частку у розмірі, домовленому раніше. Таким чином відповідачем [PERSON] , на час подання позивачкою заяви про відмову від прийняття спадщини, позивачку було введено в оману, і даний правочин було вчинено під впливом обману. Даний факт також підтверджується заявою в Надвірнянський відділ поліції від 16.07.2021 про погрози фізичною розправою. Таким чином позивач [PERSON] була введена в оману відповідачем [PERSON] , а державним нотаріусом не було роз`яснено право відкликати цю заяву у строк, встановлений ст. 1273 ЦК України, а також роз`яснено юридичні наслідки такої відмови. Виходячи зі змісту позову, позивач не розуміла, що її відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, що вона позбавляє себе права розпоряджатись успадкованим майном. Позивач вважала, що її заява є передумовою для оформлення спадкових прав третьою особою. Таким чином, оскільки на момент звернення до нотаріуса позивач не розуміла природу та наслідки вчинення нею одностороннього правочину відмови від спадщини, вважає, що мав місце обман спадкоємця щодо обставин, які мають істотне значення (щодо прав та обов`язків спадкоємця). Також у зв`язку із вище викладеним підлягає скасуванню і видане свідоцтво на спадщину за законом, видане [PERSON] . Зокрема свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Щодо встановлення додаткового строку на прийняття спадщини зазначає, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, закінчився 26.10.2020. Як вбачається з матеріалів справи, інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , окрім відповідачів немає. За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 3 місяці. Відзив на позовну заяву від відповідачів не надходив: Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсною відмову позивача [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право спадщину за законом від 09.07.2020, видане [PERSON] , в.о. державного нотаріуса Надвірнянської РДНК, спадкова справа № 131/2020, на 1/4 частки квартири [ADDRESS] , та визначити додатковий строк для подачі позивачем [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Надвірна, Івано-Франківської області, строком в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Також просили стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача документально підтвердженні судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила обставини на які посилається позивач. Суду пояснила, що будь-яких домовленостей про оплату частки спадкового майна у неї з іншими спадкоємцям не було, та вона не домовлялась із позивачем ні про ціну, ні жодних інших умов взагалі, а також про її переїзд у спадкову квартиру. По даний час вона не проживає у квартирі, однак несе повну відповідальність за її утримання. Стверджує, що вона вела з позивачем переписку про умови роботи нотаріуса та його телефон, надсилала які саме документи необхідні для подання заяви про прийняття спадщини, а також зазначає, що позивач написала заяву про відмову від прийняття, так як дізналась про оплату послуг нотаріусу. Позивачу повністю було відомо про строк подачі заяви, а також про те, що заява про відмову від частки мала бути нотаріально посвідченою. Вважає, що позивач вводить суд в оману, так як їй доствірно було відомо, яку саме заяву необхідно було подати та в який строк, чим вона не скористалась. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тому зі згоди сторін суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] . Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2022 задоволено клопотання предстаника позивача про витребування доказів. Також ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2023, 16.06.2023, 05.07.2023, 01.08.2023, та від 20.10.2023 визначено проводити судові засідання по даній справі в режимі відеоконференції. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що матір сторін - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Надвірна Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2020 (а.с. 84). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на 1/4 частки кв. [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є її діти - дочка [PERSON] , син [PERSON] , та донька [PERSON] . Протягом 6 місяців після смерті спадкодаця в межах визначеного строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , до Надвірнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин 16.10.2020 звернулась відповідач [PERSON] (а.с. 82). Цього ж числа, 16.10.2020, в межах визначеного строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , відповідач [PERSON] звернувся до Надвірняняської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття належної йому частки у спадщині на користь [PERSON] . Нотаріус роз`яснив заявнику, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, тобто до 26.10.2020. Також нотаріус роз`яснила [PERSON] зміст статей 1270, 1273-1275 ЦК України (а.с. 83). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62080144 від 16.10.2020, виданого нотаріусом Войташеком І.І., реєстрація спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] нотаріусом заведена 16.10.2020, № у спалковому реєстрі 66583847, № у нотаріуса 131/2020 (а.с. 91). 22.10.2020 поштовою кореспонденцією позивач [PERSON] направила в межах визначеного строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , до Надвірняняської районної державної нотаріальної контори заяву від 16.10.2020 про відмову від прийняття належної їй частки у спадщині після смерті [PERSON] (а.с. 92). Заява позивача зареєстровна нотаріусом 30.10.2020 за № 0214/363. Також на заяві нотаріусом зазначено, що заява поступила в нотаріальну контору поштовою кореспонденцією та справжність підпису нотаріусом не засвідчено. Цього ж дня, 30.10.2020 за вих. № 02-14/393, позивачу [PERSON] державним нотаріусом Войташеком І.І. направлено повідомлення, відповідно якого зазначено та роз`яснено, що в Надвірнянській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 131/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Зазначено, що її заява про відмову від прийняття спадщини отримана, однак на ній не засвідчено справжність підпису, та роз`яснено, що для подачі заяви рекомендовано оформити її належним чином, а саме зввернутись до нотаріуса для засвідчення підпису відповідно до чинного законодавства (а.с. 96). 09.07.2021 державний нотаріус Войташек І.І. посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , та видав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: 1/4 частки кв. [ADDRESS] , та 63 шт. цінних паперів у виді іменних простих акцій ПАТ «Укрнафта» (а.с. 107, 109). 30.07.2021 позивач [PERSON] звернулась в порядку звернення до днержавного нотаріуса Войташека І.І. про наданя інформації стосовно спадкової справи № 131/2020 (а.с. 112). На вказану заяву державним нотаріусом Войташеком І.І. надано відповідь від 27.08. 2021 за вих. № 02-14/323, відповідно якої повідомлено, що 30.10.2020 нотаріусом отримано заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яку долучено до матеріалів спадкової справи № 131/2020. Цього ж числа за вих. № 393 надіслано заявнику роз`яснення щодо належного оформлення заяви, а саме звернення до нотаріуса для засвічення справжності підпису на ній. Згідно документів даної спадкової справи заявник [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом терміну, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, хоча про відкриття спадщини заявнику було відомо, про що свідчить її заява про відмову від прийняття спадщини (а.с. 32). Згідно довідки від 15.10.2020 № 6, виданої ОСББ «Іванка», вбачається, що на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно будинкової книги б/н від 05.12.1998 з нею були зареєстровані: [PERSON] , 1973 р.н. дочка; [PERSON] , 2008 р.н. внучка (а.с. 89). Мотиви, з яких виходить суд, та застовані норми права: Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України). Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Недійсність правочину є тією рисою, що притаманна правочину у момент його вчинення, а не у зв`язку з обставинами, що виникли пізніше. Звернувшись до суду з цим позовом, позивач посилалась на складання нею відповідно 22.10.2020 заяви про відмову від прийняття спадщини (після смерті матері [PERSON] ) внаслідок обману, що мало місце з боку відповідача [PERSON] , визначила правовою підставою позову правила статті 230 ЦК України. Разом з тим судом установлено, що заява позивача від 22.10.2020, подана нотаріусу про відмову від прийняття спадщини, не була прийнята нотаріусом, як така, що не належним чином оформлена (підпис заявника не був засвідчений нотаріально), про що позивачу 30.10.2020 нотаріусом направлено повідомлення та роз`яснено щодо засвідчення підпису. Тому доводи позивача про не роз`яснення нотаріусом їй порядку подачі заяви про відмову від прийнятття спадщини суд вважає безпідставними. Наявність умислу в діях відповідачки [PERSON] , та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, однак позивачем не надано доказів, які б підтверджували вчинення оспорюваного правочину під впливом обману. Також суд зазначає, що зміна думки щодо відмови від спадщини, у зв`язку з невиконанням певних домовленостей у подальшому особою, на користь якої здійснена така відмова, не може бути підставою для визнання такої відмови недійсною. Посилання позивача на її заяву до Надвірнянський відділ поліції, подану 16.07.2021, про погрози фізичною розправою щодо неї відповідачем, як доказ обману суд не бере, оскільки вона не підтверджує обставини, які мають істотне значення. Відповідно до частин першої-третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, п`ятою і шостою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Судом встановлено, що за період з часу направлення заяви про відмову від 22.10.2020 по 09.07.2021 (час видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] ), позивач не зверталась із заявою про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини, не надала належним чином завірену заяву про відмову від прийняття спадщини, а також не зверталась із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до встановлених судом обставин, зокрема довідки про реєстрацію, позивач не проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, та не проживала разом з ним на час відкриття спадщини. Тому їй необхідно протягом протягом терміну, встановленого ст. 1270 ЦК України, подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак позивачем таку заяву нотаріусу не було надано, хоча про відкриття спадщини позивачу було відомо, про що свідчить заява про відмову від прийняття спадщини, направлена нотаріусу поштовим зв`язком, а також переписка з відповідачем по месенджеру "вайбер", наявних в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Тому 09.07.2021 державний нотаріус Войташек І.І. посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , та видав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: 1/4 частки кв. [ADDRESS] , та 63 шт. цінних паперів у виді іменних простих акцій ПАТ «Укрнафта». У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вказаної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборним істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з тим позивачем не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин. Суд врахував, що стороною позивача не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки саме зазначені позивачем обставини, ґрунтуються на припущеннях. Позивач мала довести належними та допустимими доказами, що відповідачем порушені їх цивільні права, які підлягають захисту та поновленню. Враховуючи принцип змагальності, а також те, що висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено достатніми доказами обставини, які мають значення для вирішення цього спору, а саме: факт складання нею заяви про відмову від прийняття спадщини (після смерті матері [PERSON] ) внаслідок обману, що мало місце з боку відповідача [PERSON] та внаслідок не роз`яснення нотаріусом їй порядку подачі заяви про відмову від прийнятття спадщини, та поважність причин пропуску строку прийняття спадщини. Висновок суду: За встановлених обставин, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право спадщини за законом від 09.07.2021, виданого державним нотаріусом Войташеком І.І., спадкова справа № 131/2020, та про визначення додаткового строку для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , необхідно відмовити повністю. На підставі\~наведеного,\~ст.ст. 202,\~203,\~215,\~225,\~229-231,\~233,1216,\~1217,\~1223,\~1261-1265,\~1268,\~1270,\~1272,\~1273,\~1274ЦК України, ст.ст. 4, 12, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed