Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

26.06.2023 до суду надійшов вищевказаний позов. 10.07.2023, після самовідводу судді Євдокімової О.П., за результатами повторного автоматизованого розподілу справа передана судді Сидорчуку О.М. 10.07.2023 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 26.07.2023 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву. 08.08.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив. Зокрема, відповідач вказує, що питання про приведення обсягів газу до стандартних умов для побутових споживачів за адресою [ADDRESS] , вже було предметом спору цього самого позивача до цього самого відповідача у справі № 589/1755/19. Так, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.10.2021 у цій справі в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Сумигаз», ТОВ «Сумигаз збут», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії стосовно перерахунку спожитого природного газу, а також відшкодування заподіяної моральної шкоди. Постановою Сумського апеляційного суду від 20.01.2022 у справі № 589/1755/19 рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.04.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.10.2021 та на постанову Сумського апеляційного суду від 20.01.2022. 08.08.2023 до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, а саме, щодо розміру заявленої до відшкодування суми моральної шкоди до 21200 грн. 15.08.2023 до суду надійшли заперечення сторони відповідача на відповідь на відзив. 25.08.2023 до суду надійшли додаткові пояснення позивача на заперечення відповідача. 10.10.2023 від відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. 19.10.2023 позивач надав пояснення на заперечення відповідача від 10.10.2023. 07.11.2023 позивач надав заяву про відвід судді. 09.11.2023 в задоволенні заяви позивача про відвід судді Сидорчука О.М. відмовлено. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити враховуючи таке. Згідно позовної заяви [PERSON] просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду його звернень від 17.05.2023 та від 09.06.2023, 2) зобов`язати відповідача надати позивачу відповідь на звернення від 09.06.2023 з урахуванням порушених у ньому питань, 3) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в здійсненні корегування (перерахунку) плати за розподіл (доставку) природного газу станом на 01.06.2023 та зобов`язати відповідача зробити перерахунок на 01.06.2023, 4) стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в сумі 21200 грн. Протиправні дії відповідача, як це вбачається зі змісту заяв позивача по суті справи, зокрема, полягають у "...свідомому взятті до розрахунку вартості річної потужності на 2023 рік недостовірних даних щодо фактично спожитого обсягу природного газу за жовтень 2021 року..." Судом встановлено, що 17.05.2023 позивач звернувся із заявою до керівника Шосткинського відділення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" з вимогою здійснити корегування (перерахунок) плати за розподіл (доставку) природного газу. На цю заяву позивача було надано відповідь від 29.05.2023 № 400-Лв-6431-0523 якою [PERSON] було повідомлено, що на підставі його звернення та наданої квитанції кошти в сумі 62,80 грн. зараховано на особовий рахунок № [NUMBER] . Не погоджуючись з цією відповіддю [PERSON] звернувся 09.06.2023 до відповідача повторно з вимогою зробити корегування плати за розподіл (доставку) природного газу. Листом від 09.06.2023 позивача було повідомлено про порядок розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу та проінформовано, що нарахування розміру плати за послугу розподілу природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Статтею 20 цього Закону визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Судом встановлено, що суть відповідей Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" кореспондує суті питань [PERSON] та надані в межах строків, встановлених вищевказаною статтею Закону України "Про звернення громадян". Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. Взаємовідносини між операторами газорозподільних систем та споживачами природного газу, в тому числі побутовими, регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494. Згідно п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Газовий рік згідно п.4 глави 1 розділу І - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовня наступного календарного року. Як вказує відповідач, згідно інформаційної довідки щодо передачі показань лічильника газу за адресою: [ADDRESS] , споживачем протягом газового року, що передував календарному, в якому виникли спірні відносини, були передані обсяги спожитого газу, які в сукупності дорівнювали 260,51 м3. Зазначений обсяг було встановлено споживачу на 2023 календарний рік та саме з цього обсягу здійснюються поточні нарахування за послугу з розподілу природного газу. Крім того, згідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2766 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Сумигаз» з 01.01.2022 установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,34 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить 1,608 грн за 1 куб. м на місяць з урахуванням ПДВ). З урахуванням цього відповідач наполягає, на тому, що сума, яку необхідно сплачувати щомісяця за послугу з розподілу природного газу на 2023 рік, яка надається за адресою [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] дорівнює: 260,51/12x1,608 = 34,91 грн/міс. В той же час, суд констатує, що наведені позивачем розрахунки не є простими та однозначними для розуміння, враховуючи специфіку відносин, які регулює Кодексом газорозподільних систем. Позивач, заявляючи вимогу щодо здійснення корегування (перерахунку) плати за розподіл (доставку) природного газу ставить під сумнів правильність обрахування річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка була здійснена відповідачем. Натомість, як вище зазначалось, відповідач наполягає на власному розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав для збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 7 ст. 81 ЦПК України) суд не вбачає. Враховуючи, що позивач взагалі ставить під сумнів правильність обліку обліку та контролю відповідачем за фактичним обсягом розподіленого природного газу /а.с. 86/, повністю заперечуючи аргументи відповідача, питання правильності розрахунку річної замовленої потужності потребує спеціальних технічних та техніко-економічних знань та мають з`ясовуватись шляхом призначення відповідних судових експертиз. Однак, будь-яких клопотань з цього приводу від сторін, насамперед, від позивача, не надійшло. Таким чином, вимога щодо здійснення перерахунку неправомірно нарахованих коштів плати за розподіл природного газу не є обґрунтованою належними та допустимими доказами, яким, зокрема, міг бути висновок судового експерта. Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки в межах досліджених судом доказів порушення прав позивача діями (бездіяльністю) відповідача не встановлено, вимога щодо відшкодування моральної шкоди є необгрунтованою. Вищевикладене в своїй сукупності свідчить про недоведеність та необгрунтованість вимог позивача, що має наслідком відмову в задоволенні таких вимог.

Outcome: dismissed