Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ВНТУ звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної працівником. Позов мотивовано тим, що [PERSON] у період із 01.09.2018р. по 31.08.2022р. перебував у трудових відносинах із Вінницьким національним технічним університетом, на підставі строкового трудового договору (контракту). Відповідно до п.\~1.9 резолютивної частини наказу Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету» від 14.06.2022 № 138 для забезпечення усунення недоліків, які виявляються в ході проведення перевірки та до її завершення, відповідача було притягнено до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі середнього місячного заробітку, який на момент видання наказу становив 23\~242,44грн. Відповідно до п.\~5.1 резолютивної частини вказаного вище наказу Вінницького національного технічного університету, стягнення шкоди здійснювалось шляхом утримання з суми заробітної плати відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 128 КЗпП України - щомісячно по 20 % заробітну починаючи з 20.06.2022 року до повного покриття шкоди. 01.07.2022року відповідач скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.39 КЗпП України на розірвання строкового трудового договору з ініціативи працівника, подавши позивачеві відповідну письмову заяву, яка була задоволена, про що видано наказ Вінницького національного технічного університету від 22.08.2022р. № 257-оп. На виконання зазначеного вище наказу, з 20.06.2022 р. до 31.08.2022, тобто до моменту припинення дії трудових відносин між позивачем та відповідачем, з відповідача було утримано 13\~945,47грн. У зв`язку з припиненням трудових відносин між позивачем та відповідачем з 01.09.2022р., сума стягнення була утримана не повністю і утворилась заборгованість у розмірі 9296,98грн., яка являється ціною позову у цій справі. Тобто зазначена сама коштів є різницею між сумою накладеного стягнення у розмірі 23\~242,44грн. та фактично стягнутою сумою коштів у розмірі 13\~945,47грн., відповідно до закону. 01.11.2022р. відповідачем було реалізоване конституційне право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, передбачений ч. 2 ст. 55 Конституції України та було подано до Вінницького міського суду Вінницької області у порядку цивільного судочинства позовну заяву № 70141/22-Вх про визнання незаконним і скасування наказу Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності» та стягнення утриманої заробітної плати. Судом було розглянуто обставини притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності та законність дій Вінницького національного технічного університету, пунктом 1 резолютивної частини рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2023 р. у цій справі № 127/24878/22 позовні вимоги [PERSON] до Вінницького національного технічного університету про визнання незаконним і скасування наказу Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності» та стягнення утриманої заробітної плати було залишено без задоволення. Зазначене вище рішення суду першої інстанції було преглянуто у суді апеляційної інстанції та відповідно до п.\~1-2 резолютивної частини\~постанови Вінницького\~апеляційного суду\~від 29.03.2023\~р.\~у справі\~№ 127/24878/22\~Апеляційну скаргу\~ [PERSON] залишено\~без задоволення,\~а рішення\~Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~13\~січня 2023\~року залишити\~без змін. Таким чином, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2023р. у цій справі № 127/24878/22 29.03.2023 р. набрало законної сили, яким, зокрема було підтверджено законність притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності, відповідно до наказу Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету» від 14.06.2022р.№ 138. Просить стягнути з [PERSON] на користь Вінницького національного технічного університету грошові кошти у розмірі 9296,98грн. матеріальних збитків на підставі наказу Вінницького національного технічного університету від 14.06.2022 р. № 138. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13.09.2023року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в позові, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] у період із 01.09.2018р. по 31.08.2022р. перебував у трудових відносинах із Вінницьким національним технічним університетом, на підставі строкового трудового договору (контракту). Відповідно до п.\~1.9 резолютивної частини наказу Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету» від 14.06.2022 № 138 для забезпечення усунення недоліків, які виявляються в ході проведення перевірки та до її завершення, відповідача було притягнено до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі середнього місячного заробітку, який на момент видання наказу становив 23\~242,44грн. Відповідно до п.\~5.1 резолютивної частини вказаного вище наказу Вінницького національного технічного університету, стягнення шкоди здійснювалось шляхом утримання з суми заробітної плати відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 128 КЗпП України - щомісячно по 20 % заробітну починаючи з 20.06.2022 року до повного покриття шкоди. 01.07.2022року відповідач скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.39 КЗпП України на розірвання строкового трудового договору з ініціативи працівника, подавши позивачеві відповідну письмову заяву, яка була задоволена, про що видано наказ Вінницького національного технічного університету від 22.08.2022р. № 257-оп. На виконання зазначеного вище наказу, з 20.06.2022 р. до 31.08.2022, тобто до моменту припинення дії трудових відносин між позивачем та відповідачем, з відповідача було утримано 13\~945,47грн. У зв`язку з припиненням трудових відносин між позивачем та відповідачем з 01.09.2022р., сума стягнення була утримана не повністю і утворилась заборгованість у розмірі 9296,98грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2023року позовні вимоги [PERSON] до Вінницького національного технічного університету про визнання незаконним і скасування наказу Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності» та стягнення утриманої заробітної плати - залишено без задоволення. Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.03.2023року, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2023року залишено без змін. Відповідно до ч. 1-3 ст. 130 КЗпП України п рацівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 р. № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судовому розгляду підлягають... заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток, а також в розмірі, що не перевищує цей заробіток (перевищує, але законом встановлена відповідальність в межах середнього місячного заробітку), якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати (наприклад, у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством, у зв`язку з закінченням строку на видання розпорядження про відрахування)». Відповідно до ч. 1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, і установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами». Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності відповідача слугував наказ Вінницького національного технічного університету «Про усунення порушень в процесі здійснення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету» від 14.06.2022 р. № 138, обставини якого у подальшому були підтверджені у Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Вінницького національного технічного університету за період з 01.01.2018 по 30.04.2022 від 27.06.2022 р. № 03-30/02 Управління Північного офісу Державної аудиторської служби України у Вінницькій області. Відповідно до ч. 1-3 ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням роботодавця, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження роботодавця, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду. Враховуючи те, що відповідачем не було повністю погашено заборгованість, суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача 9296,98грн. матеріальних збитків на підставі наказу від 14.06.2022р. № 138. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2147,20грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного згідно ст. ст. 128, 130, 135-3, 136, 233 КЗпП України,

Outcome: approved