Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Луцької міської ради, Виконавчий комітет Луцької міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак, 08.09.2017 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, шлюб між ними було розірвано. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в даний час між ним та відповідачем виник спір щодо визначення місця проживання дитини. Зазначає, що син проживає з ним, за адресою: [ADDRESS] , оскільки, відповідач виїхала за кордон та конкретне місце проживання її йому не відомо. Крім того, зазначає, що уже протягом 6 років повністю займається вихованням та утриманням сина, за своїм місцем проживання син має багато друзів та бажає проживати з батьком. На підставі викладеного, просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із ним, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року залучено до участі у справі Виконавчий комітет Луцької міської ради та витребувано висновок щодо визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину державного кордону України [PERSON] . Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Представник третьої особи до початку судового засідання подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини. Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у офіційно зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2017 року, шлюб між ними було розірвано (а.с. 5). У шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своєю матір ю. Конвенція про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), виходячи з рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Отже, вищезазначені норми Декларації та Конвенції вказують та наявність виключних обставин для розлучення малолітньої дитини з матір?ю у разі коли батьки проживають окремо. Однак, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] здійснила виїзд за кордон 03 липня 2019 року, а саме до Турецької Республіки та до України не поверталася (а.с. 65). Згідно відповіді Департаменту держаної реєстрації Луцької міської ради від 24 травня 2023 року, в Реєстрі Луцької міської територіальної громади відсутні відомості щодо [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Натомість, неповнолітній [PERSON] , зареєстрований та проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та є учнем 2-го класу Луцького ліцею №24 (а.с. 7, 9). Таким чином, наявні виняткові підстави, передбачені Конвенцією та ч.2 ст.161 СК України для розлучення дитини із матір?ю [PERSON] . У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18 (провадження № 61-18612св19) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно наданого висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради, вбачається, що 12.12.2022 року на адресу служби надійшла заява [PERSON] про те, що вона не заперечує, щоб син [PERSON] проживав разом з його батьком [PERSON] (а.с. 52). На підставі наведеного та з урахуванням усіх обставин, служба не заперечує, щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с. 52). На думку суду проживання малолітньої дитини разом із батьком, буде відповідати найкращим інтересам дитини. За таких обставин, суд вважає підставною вимогу позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком [PERSON] за місцем їхньої реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved