Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за несплачені внески у сумі 9 206,40 грн, судового збору у розмірі 2 684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . З 01.09.2022 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Однак відповідач за спожиті послуги не сплачує. У зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася вищевказана заборгованість. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року за вказаним вище позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, якою також позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце повідомлявся належним чином, доказів поважності та неможливості неявки суду не надав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачу на праві приватної власності належать квартира [ADDRESS] . З 01.09.2022 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходиться його квартира. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] у нього перед позивачем за період з 01.09.2022 по 11.05.2023 утворилася заборгованість у сумі 9 206,40 грн. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання квартири, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved