Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

представник позивача АТ КБ "Приватбанк" Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що згідно кредитного договору від 02.02.2015 року відповідач [PERSON] отримала в АТ КБ "Приватбанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 44000 гривень, вказаними коштами відповідач скористалася. За умовами кредитного договору відповідач був зобов`язаний кожного місяця здійснювати часткове погашення основної суми. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, станом на 22.05.2023 року заборгованість відповідача за кредитом становить 52 580 грн. 17 копійок, вказану заборгованість представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором, судовий збір, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну в якому зазначено, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог обгрунтовуючи це наступним. 02.02.2025 року [PERSON] підписала заяву б/н про отримання банківських послуг на виконання вказаної заяви і їй було надано пластикові картки. Банк стверджує що кредитний ліміт по підписаній заяві скла 42619 грн. 78 коп., однак жодних доказів на встановлення такого ліміту не надає. Крім того, у заяві позичальника від 02.02.2015 року процентна ставка не зазначена також у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки ( пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту( сума, яка фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року провадження у вказаній справі було прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 12 вересня 2023 року. У відповідності до ст.ст.274, 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, з`ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановив, що між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір від 02.02.2015 року б/н відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала в АТ КБ "Приватбанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 44000 гривень, якими скористалася (13-62) Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що загальна заборгованість [PERSON] перед АТ КБ "Приватбанк" станом на 22.05.2023 року за кредитним договором складає: 52 580 грн. 17 коп. ( а.с.6-12). Згідно наданої позивачем копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 02 лютого 2015 року [PERSON] погодилася отримувати послуги АТ КБ "Приватбанк", при цьому розміри відсоткової ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не визначені, анкета-заява підписана [PERSON] (а.с.14). В анкеті-заяві [PERSON] зазначено, що вона згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. До позовної заяви долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Умови та правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис сторін договору (а.с. 22-64). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 22 травня 2023 року заборгованість становить 52 580,17 грн. і складається: 42 619,78 грн. заборгованості за кредитом; - 9 960 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.6-10). Позивач на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, надав виписку з особового рахунку [PERSON] (а.с. 68-73), довідку про зміни кредитування (а.с. 12), довідку про користування кредитними картками, по яких змінювався кредитний ліміт (а.с. 11-12). Рух коштів по рахунку [PERSON] за період з 07.05.2017 року по 26.05.2023 року відображено у виписці станом на 26.05.2023 року (а.с. 68-73). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). За змістом статей\~626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 633ЦКУкраїни\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).\~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В долученій до позову анкеті-заяві позичальника від 02.02.2015року процентна ставка по кредиту не зазначена. Докази того, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов кредитного договору, зокрема розміру процентної ставки по кредиту, у матеріалах справи відсутні. Згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 22.05. 2023 року заборгованість [PERSON] становить 52\~580,17 грн і складається з: - 42619,78 грн. заборгованості за кредитом; - 9960 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.6-10). Відповідачем [PERSON] було подано до суду\~ заву ,в якій вона не визнає позовні вимоги та надала суду відзив, крім того просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у відзиві зазначила що не визнає\~позовних вимог ПриватБанку в частині нарахованих процентів ( 84-91) при цьому відповідач не висловив свого заперечення щодо наявності боргу за тілом кредиту і не надав власного розрахунку заборгованості. В обґрунтування вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 52\~580,17грн., позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 02.02.2015 року, надав, як невід`ємну складову кредитного договору, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (архів Умов розміщений на сайті:https://privatbank.ua/terms/), в яких, зокрема, визначені: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін (пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язання, розміри і порядок їх нарахування та інші умови. Разом з тим, наданий банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача [PERSON] про її ознайомлення з ними, а в анкеті-заяві, підписаній відповідачем 02.02.2015 року встановлений строк кредитування, не зазначена процентна ставка за користування наданими в кредит грошовими коштами, розмір та порядок сплати комісії, як і не визначені інші фінансові умови кредитування, передбачені Тарифами та Умовами, зокрема, дата, на яку відповідачем мало б бути здійснено погашення нарахованих відсотків за користування кредитним лімітом. Таким чином, до спірних правовідносин сторін неможливо застосувати правила ч.1ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», як до дати виникнення спірних правовідносин сторін (02.02.2015 року ), так і до моменту звернення позивача до суду з даним позовом (07.08.2023 року ), а тому, за відсутності в безпосередньо підписаній відповідачем анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, в тому числі, і щодо їх розміру та строків погашення, враховуючи не подання позивачем належних доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та Правил надання банківських послуг, додані до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», не можуть свідчити про прийняття відповідачем [PERSON] , як позичальником, запропонованих йому позивачем, як кредитором, умов та приєднання його, як другої сторони, до запропонованого договору в цілому, а, отже, не можуть оцінюватися судом як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані за кредитним договором та використані позичальником [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку повністю не повернуті АТ КБ «ПриватБанк», що не заперечувалося відповідачем та свідчить про порушення прав банку, останній має право вимагати виконання зобов`язань по поверненню одержаних в межах строку дії картки кредитних коштів, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 42619,78 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв`язку з частковим задоволенням позову сплату судових витрат суд покладає на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог (81,05%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2175 гривень 38 копійок.. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial