Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Мигіївської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] , за набувальною давністю, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 1989 року він проживає у будинку [ADDRESS] , який йому передав за символічну плату - [PERSON] . У зазначеному будинку він проживає безперервно піклується про нього та покращує його, сплачує комунальній послуги. Особовий рахунок по сплаті за електроенергію відкрито на його ім`я. У будинку зареєстрований лише [PERSON] , який [INFO] помер і спадкоємців не мав, так як був одинокою людиною. Посилаючись на те, що він добросовісно та безперервно володіє та користується вказаним вище нерухомим майном вже понад десять років, просив задовольнити його позов. Позивач та його представник - адвокат Рідош-Шаповал В.І. в судове засідання не з`явились, проте направили до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Мигіївської сільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явися, однак на адресу суду від сільського голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, рішення у даній справі просить прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, інвентаризаційну справу на житловий будинок [ADDRESS] , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 25.09.1987 року позивач [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] (а.с.5). Згідно виписки Первомайського МБТІ, станом на 31.12.2012, право власності на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.07.2007 (а.с.15). Спакоємці після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується відповідями Першої та Другої Первомайських державних нотаріальних контор, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.38,39,53). Позивач відкрито добросовісно та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] ,здійснюючи догляд за будинком, сплачуючи кошти за спожиті комунальні послуги.Інші особи, які б претендували на це майно відсутні. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності зі ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, спорудження і т.п.), що відповідно до закону підлягає державної реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Таким чином, спосіб набуття права власності базується на сукупності обставин - тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, зважаючи та те, що позивач вже понад 10 років відкрито добросовісно та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] , суд вважає, що за ним має бути визнано право власності на цей будинок за набувальною давністю. Суд дійшов висновку що, правових перешкод щодо встановлення права власності за позивачем немає, позов обґрунтований, позивач добросовісно заволодів чужим майном, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved