Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що він - [PERSON] , за відсутності інших осіб, є єдиною особою, яка може здійснювати постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю бабусею [PERSON] , яка є інвалідом першої групи, підгрупи Б та за станом здоров`я, згідно з Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 06.04.2023 року, потребує отримання постійного стороннього догляду, а також призначити опікуном [PERSON] опікуном [PERSON] на постійній безоплатній основі. Іншого шляху як звернутися до суду для встановлення факту піклування саме заявником [PERSON] та визнання його опікуном над [PERSON] законодавством не передбачено. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 20.06.2023. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 22.06.2023 подану заяву залишено без руху. 17.07.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 18.07.2023 заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена учасникам справи. Заінтересованим особі разом з ухвалою направлено копію заяви з доданими документами. Одночасно заінтересованим особам роз`яснено право подати письмові пояснення з викладом аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти заяви. Заявник [PERSON] у судове засідання призначене на 15 год. 23.11.2023. прибув, підтримав подану ним заяву у повному обсязі та просив задовольнити посилаючись на обгрунтування викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання прибула, заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа, Відділ охорона здоров`я та соціального захисту населення Рокитяннської селищної ради Білоцерківського району Київської, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила та про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд постановив усну ухвалу про розгляд справи у відсутності учасників справи, які не з`явились. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Під час судового засідання заявник пояснив, що він приходиться внуком [PERSON] , [INFO] , яка на даний час має повних 67 років, є пенсіонеркою. Бабуся проживає зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , якому наразі 69 років, який перебуває на пенсії по віку. У зв`язку із віком дід не має належного фізичного здоров`я доглядати за бабусею, так як йому самому потрібна допомога. Заявник зазначив, що з дитинства має хороші відносини з бабусею та дідом, будучи повнолітнім взяв на себе обов`язок піклуватися про останніх, оскільки в їхньому віці їм необхідна була допомога. Пояснив, що постійно приходить до бабусі та допомагає, по господарству, готує їсти. З початком війни, здоров`я бабусі значно погіршилося, з 03.04.2023 встановлено І групу інвалідності, підгрупи «Б» - довічно, в звєязку з чим [PERSON] потребує стороннього догляду. У бабусі є діти, але за сімейними обставинами вони не мають змоги піклуватися про неї. Заявник проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Будучи у відпустці він звернувся 06.04.2023 до Відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області щодо призначення його піклувальником над бабусею. Де заявника направили до комісії Рокитнянської селищної ради Київської області для встановлення факту здійснення догляду за [PERSON] . 17.04.2023 надана відповідь № 03-12-937, де зазначено, що «На виконання розпорядження селищного голови від 10.04.2023 № 162 «Про виїзд комісії для розгляду письмового звернення гр. [PERSON] », 13.04.2023 комісією здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] перебуває на військовій службі комісія селищної ради не може встановити факт здійснення догляду, що в подальшому впливає на встановлення його піклувальником над бабусею [PERSON] . Заявник вказує, що не претендує на грошову компенсацію від держави, що призначається та виплачується у грошовій формі непрацюючим працездатним особам, які здійснюють догляд за особою яка потребує постійного стороннього догляду згідно з висновком ЛКК. Призначити догляд як соціальну послугу через Відділ соціального захисту населення Рокитнянської районної адміністрації він не може, оскільки дана соціальна допомога є видом компенсації від держави особі, яка надає соціальну послугу на непрофесійній основі та може бути призначена особі, що здійснює постійний сторонній догляд тільки за відсутності у нього доходу. Фактично заявник працює та його сукупний дохід перевищує прожитковий мінімум для сім`ї, внаслідок чого не маэ права на призначення такого виду компенсації, що в свою чергу підтвердило б факт здійснення постійного стороннього догляду. В інший спосіб встановити факт здійснення лише ним стороннього догляду за бабусею, яка є інвалідом в нього немає. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона э інвалідом І групи підгрупи "Б" та наданий час вона не може ходити та пересувається на візку. Її внук [PERSON] постійно приходить до неї та допомагає у всьому, а саме: допомагає по господарству, готує їсти, допомогає в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування). Вона погано ходить, пересувається у інвалідному візку, тому сама себе доглянути не може. Останнім часом її здоров`я ще більше погіршилося. Із внуком в неї склалися хороші та довірливі відносини. З матеріалів справи судом встановлено, що заявник [PERSON] є внуком [PERSON] . Вказане встановлено із його свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.1999; із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.07.1994 між батьком заявника - [PERSON] та його матір`ю - [PERSON] ; та із свідоцтва про народження батька заявника (серії серії [NUMBER] від 23.05.1975)- [PERSON] , де у графі "батько" зазначено - [PERSON] , а у графі "мати" - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , на даний час має повних 67 років, є пенсіонеркою (підтверджується Пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 25.02.2005 року). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісієї серії АВ № 1106047 від 03.04.2023. [PERSON] має І групу інвалідності, підгрупи «Б» з 03.04.2023 року - довічно, де у графі "висновк про умови та характер праці" зазначено - потребує сторонньої допомоги. Згідно з Індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю № 49 від 03.04.2023, [PERSON] має групу інвалідності І-Б довічно, супутні захворювання - ураження ЦНС (центральної нервової системи), потебує сторонньої допомоги. Висновком про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 06.04.2023, встновлено рухова активність [PERSON] становить 39 балів - IV група, рухова активність 7 ступеня. За результатами комплексного визанчення індивідуальних потреб встановлено, що особа потребує надання соціальних послуг з догляду. [PERSON] проживає зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , якому 69 років, який перебуває на пенсії по віку, що доводиться пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 07.11.2007. З довідки про склад сім`ї виданої старостинським округом № 6 Рокитнянської селищної ради від 01.05.2023 № 421/02-37 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї складає: [PERSON] , [INFO] (власник) та [PERSON] , [INFO] (дружина). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числі членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями. Статтею 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року, на даний час в Україні для жінок це вік 60 років. Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо), і за станом свого здоров`я мають можливість надавати таку послугу. На підставі статті 12 Закону України «Про соціальні послуги», отримувач соціальних послуг має право на вільний вибір надавачів соціальних послуг та отримання соціальних послуг відповідно до умов договору про надання соціальних послуг. На підставі пункту 3 частини 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 1 ст. 6 ЦК України). Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. ( ч. 4 ст. 639 ЦК України). Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2 ст. 3 СК України). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статею 49 передбачено, що- «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя». Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених законами України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про соціальні послуги». Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення для особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Висновки за результатами розгляду справи. Щодо вирішення заяви в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON] на постійній безоплатній основі суд виходить з наступного. Статтею 55 ЦК Українивизначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. На підставі ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановленихстаттею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази,я кі містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатнімиє докази,які усвоїй сукупностідають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Крім того, при вирішенні питаннян визнання фізичної особи недієздатною матеріали справи повинні містити обставини, що свідчать про наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа не усвідомлює значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не визнана в судовому порядку недієздатною та відсутні підстави для встановлення їй опікуна. Відтак, у задоволенні заяви в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON] суд відмовляє. Разом з тим, заслухавши [PERSON] , [PERSON] та вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що заявником надано достатньо доказів та підтверджено факт його постійного догляду на безоплатній основі за своєю бабусею [PERSON] , яка за станом здоров`я та згідно з довідкою серії АВ № 1106047 до акту медико-соціальної експертної комісії від 03 квітня 2023 року є інвалідом І групи та потребує такого догляду. Також, судом встановлена відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний сторонній догляд за [PERSON] , так як її чоловік [PERSON] , [INFO] , якому наразі 69 років, перебуває на пенсії по віку, у зв`язку із віком не має належного фізичного здоров`я доглядати за дружиною, більше того, сам потребує допомоги. Відтак, [PERSON] є єдиною особою, яка може здійснювати постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю бабусею [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги те, що встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за хворою, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, а також те, що встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, суд вважає встановленим факт, здійснення [PERSON] , постійного догляду на безоплатній основі, за рідною бабусею [PERSON] , яка згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Факт здійснення заявником постійного догляду за [PERSON] має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у заявника щодо отримання соціальних пільг і виплат та виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Тому, заява [PERSON] в частині встановлення юридичного факту, що він здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю бабусею [PERSON] та визнання його єдиною особою, яка може здійснювати постійний сторонній догляд на безоплатній основі за нею, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial