Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що 05.06.2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що відповідач на даний час проживає окремо, від участі у вихованні сина самоусунувся, не піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не надає на утримання дитини жодної матеріальної допомоги. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки. Самостійно вона не взмозі забезпечити фізичний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, тому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.06.2020\~ року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія № [NUMBER] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Сторони довідок про свої доходи суду не надали. Положеннями\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2\~ст. 182 цього кодексу\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком\~ до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 15.09.2023 року. Згідно із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1073,60 гривні судового збору на користь держави. Що стосується вимоги позивачки про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). 30.08.2023 року між [PERSON] та адвокатом Креховецької Н.М. було укладено договір про надання юридичних послуг (а.с. 16-18). Позивачкою надано попередній розрахунок суми судових витрат від 30.08.2023 року (а.с.14-15). Позивачка зазначила, що вона оплатила адвокату 3000 грн. за написання та подання позовної заяви та 1000 грн. за написання та подання адвокатського запиту. Позивачкою долучено до матеріалів справи копію квитанції про оплату 4 000 грн. за надання послуг з правової допомоги (а.с.28). Однак, позивачкою до матерілів справи не долучено адвокатського запиту, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 3 000,00 грн. за надання правової допомоги. На підставі ст.\~180-182,\~190,\~191 СК України, ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved