Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] є споживачами послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01.09.2023 за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню за період з листопада 2015 року по червень 2023 року в розмірі 14 681,14 грн. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 14 681,14 грн. та судові витрати в справі. Представник позивача ДКП «Луцьктепло» подав заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав. 23.11.2023 відповідачі подали до суду заяву про застосування строку позовної давності, просили в задоволені позову відмовити та розглядати справу у їх відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 12.10.2023 має зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Реєстру Луцької міської територіальної громади. Позивач у вказану квартиру надає послуги по теплопостачанню, що стверджується уточненим розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання. З даного уточненого розрахунку також вбачається, що за період з листопада 2015 року по червень 2023 відповідачів виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за теплопостачання в розмірі 14 681,14 грн. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, то суд виходить з наступного. З позовом до відповідачів, ДКП «Луцьктепло» звернулося до суду 10.10.2023. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. Так як 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, отже початок перебігу позовної давності, як у 2020 році, так і на даний час, є 02 квітня 2017 року. В ст. 264 ЦК України встановлено підстави переривання перебігу позовної давності. Одночасно, частиною першою статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, відповідачами частково було сплачено заборгованість в грудні 2015 - 600 грн, в січні 2016 - 347,67 грн, в жовтні 2016 - 7 239,36 грн, в квітні 2017 - 1544,10 грн, в червні 2017 - 1504,72 грн, в липні 2017 - 189,94 грн, в серпні 2017 - 1504,72 грн, в вересні 2017 - 1504,72 грн, в жовтні 2017 - 1504,72 грн, в грудні 2017 1564,32 грн, в лютому 2018 - 1689,68 грн, в березні 2018 - 1689,68 грн, в квітні 2018 - 1689,68 грн, тим самим відповідачі визнали свій борг та перервали строк позовної давності. Отже, позовні вимоги за послугу з постачання теплової енергії заявлені в межах строків позовної давності. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачі, здійснюючи часткове погашення заборгованості за послуги з теплопостачання, перервали позовну давність. Такий висновок суду, відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.01.2019 року по справі № 437/2726/13-ц, провадження № 61-22335св18 З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що позов ДКП «Луцьктепло» до відповідачів підлягає до задоволення. Як вбачається з представленого розрахунку нарахувань і оплати у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги за теплопостачання в розмірі 14 681,14 грн. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача встановлену суму заборгованості за надані комунальні послуги по теплопостачанню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути також 2 684 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 12,77,81,141,247,259,263-268, 280,354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 509 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд,-

Outcome: approved