Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. В обґрунтування позову зазначив, що у період з 06.04.2009 року по 05.10.2021 року перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс». За період трудових відносин підприємство декілька разів реорганізовувалося. Трудові відносини підтверджуються копією його трудової книжки серії [NUMBER] . Вказує, що за період перебування у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 35316 (тридцять п`ять тисяч триста шістнадцять) гривень 16 копійок. Підтвердженням існування заборгованості є роздруківка по зарплаті, яка вручена йому відповідачем під час вручення трудової книжки. Зазначає, що 5 жовтня 2021 року був звільнений, в зв`язку із скороченням штату працівників, згідно наказу №456-3В від 05.10.2021 року за п.1 ст.40 КЗпП України. Наказом також передбачалося здійснення компенсаційних виплат в розмірі одного середньомісячного окладу в порядку ст. 44 КЗпП України та виплату грошової компенсації за невикористані 36 днів щорічної відпустки. Однак, в день звільнення 5 жовтня 2021 року відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що на думку позивача є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Позивач зазначає, що на його неодноразові усні звернення до відповідача, довідки про заборгованість по заробітній платі та відомості по середньомісячній заробітній платі він так і не отримав. Зазначає, що має право на отримання невиплаченої йому заробітної плати в день його звільнення. З вини відповідача він не отримав свою заробітну плату в розмірі 35316,16 гривень. За вказаних обставин, з посиланням на ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 35316,16 (тридцять п`ять тисяч триста шістнадцять гривень 16 копійок) та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 3 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» довідку про заборгованість заробітної плати [PERSON] та довідку про середньомісячну заробітну плату за останні 2 (два) календарні місяці роботи [PERSON] . У строк встановлений в ухвалі про відкриття провадження відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу за його позовом до ТОВ «Прикарпатзахідтранс» розглянути без його участі. Заявлену вимогу, щодо стягнення з ТОВ «Прикарпатзахідтранс» заборгованості по заробітній платі в сумі 35316,16 грн. підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Вимогу щодо стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку просить залишити без розгляду. Також просить залишити без розгляду клопотання про витребування доказів від ТОВ «Прикарпатзахідтранс». \~Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності сторони відповідача чи відкладення розгляду справи суду не подав. 14 листопада 2023 року ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області вимоги позивача про стягнення з відповідача заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення залишено без розгляду. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів не надходило. В той же час позивач [PERSON] подав про залишення без розгляду клопотання про витребування доказів від ТОВ «Прикарпатзахідтранс». Із трудової книжки позивача серії [NUMBER] від 2 серпня 1982 року, судом встановлено, що у період з 6 квітня 2009 року по 5 жовтня 2021 року, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Прикарпатзахідтранс» (арк. спр. 6, 15-17). Згідно письмового попередження за підписом директора [PERSON] , позивач [PERSON] 30 липня 2021 року був повідомлений про звільнення з посади токар в порядку п.1 ст.40 КЗпПУ, а також про відсутність вакантних посад на підприємстві, які б могли бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування (арк.спр.8). Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» №456-ЗВ від 5 жовтня 2021 року, [PERSON] , токаря 6 розряду транспортної дільниці ремонтно-будівельного управління, звільнено за скороченням штату працівників згідно п.1\~ст.40 КЗпП України\~(арк. спр. 11). Разом з наказом про припинення трудового договору відповідачем позивачеві було надано письмове повідомлення - роздруківку про нараховані суми, належні позивачеві при звільненні, де зазначено борг за підприємством 35316,16 грн (арк. спр. 8). Вказана роздруківка містить відомості щодо нарахованих [PERSON] сум за вересень 2021 року та жовтень 2021 року. Відповідно до\~статті 94 КЗпП України\~та\~статті 1 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата\~- це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 115 КЗпП України\~передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За змістом ч.1\~ст.47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Дії відповідача порушують\~статтю 116 КЗпП України, оскільки при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист прав працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Дослідженими в судовому засіданні доказами судом встановлено, що в день звільнення позивача 5 жовтня 2021 року відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням частини 1\~статті 116 КЗпП України. Доказів протилежного відповідачем суду не подано. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю, шляхом задоволення вимоги позивача [PERSON] про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» на його користь заборгованості по виплаті грошових коштів, належних при звільненні у розмірі 35316,16 грн. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6\~ст 141 цього Кодексу\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ч. 2\~ст 4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду фізичною особою або фізичною особою\~підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення заробітної плати на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що з відповідача ТОВ «Прикарпатзахідтранс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved