Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

у червня 2023 року представник позивача адвокат Волинець Вероніка Олегівна звернулась до Дарницького районного суду міста Києва суду в інтересах [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ,відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різними поглядами на шлюб, сім`ю та відсутністю взаєморозуміння. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство та сумісне проживання між ними припинено. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Гусак О.С. Згідно із відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідач [PERSON] не значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] чи за будь-якою іншою адресою в м. Києві. 28 червня 2023 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва витребувано від Державної міграційної служби України наявну інформацію щодо останнього зареєстрованого місця проживання/перебування, фактичного або повідомленого та від Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, щодо [PERSON] , [INFO] . 18 та 24 липня 2023 року від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України надійшла інформація, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , не встановлено. 21 серпня 2023 року до суду надійшло повідомлення від Міністерства соціальної політики України, що станом на 10 серпня 2023 року в ЄІБД ВПО інформація про запитувану особу відсутня. Останнім відомим місцем перебування відповідача є адреса: [ADDRESS] . 23 серпня 2023 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва позовну заяву прийнято та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи в судове засідання. У судові засідання 5 жовтня та 16 листопада 2023 року сторони, повідомлені належним чином не з`явилась. Представник позивача - адвокат Каравасілі Х.М. подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. На адресу відповідача судом двічі надсилалися судові повістки, які поверталися із відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлялась шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18. У встановлений судом строк відповідач не подала заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 22 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 445. Із позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами не склались, проживають окремо, мають протилежні погляди на життя, втратили почуття любові і поваги. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім`ї із відповідачем неможливе і не відповідає його інтересам. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі статтей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved