Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Мельничук А.Ю. звернулася до суду із позовною заявою, змінивши в процесі розгляду предмет позову, який було прийнято судом, просить суд ухвалити рішення, яким припинити обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №1767374, що накладено Першою полтавською державною нотаріальною конторою 16.03.2005 року на підставі листа Відділу державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави №455 від 08.01.2003 року, на нерухоме майно, а саме: на квартиру [ADDRESS] шляхом скасування арешту. Свої вимоги представник позивача мотивувала тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2021 року видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої включено квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом всього майна є Позивач. Як спадкоємець за законом, після смерті матері, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Соляник А.В., приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 37/2022 (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68779296 від 07.04.2022 року). Інші спадкоємці відсутні (довідка приватного нотаріуса А.Соляник вих. №188/02-14 від 08.08.2023 року). Приватний нотаріус повідомила, що відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави № 455 від 08.01.2003 року, 16.03.2005 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, на підставі вказаного листа державного виконавця, внесено відповідний запис про обтяження № 1767374 у спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким накладено арешт на майно, а саме на квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . На час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно, порушується право власності Позивача, унаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право Позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з вищезазначеного майнам (квартири за адресою [ADDRESS] ) . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.08.2023 року відкрито провадження по справі. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказали, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлена наявність запиту щодо обтяження майна [PERSON] на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Октябрського району управління юстиції м.Полтави №455 від 08.01.2003 зареєстрованого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 16.03.2005 року. Вказали, що надати будь яку інформацію щодо накладеного арешту не має можливості в зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень. Інформація щодо перебування на виконанні виконавчого документа, по якому накладено арешт на майно [PERSON] відсутня. Вказали, що при вирішенні клопотання покладаються на розсуд суд. Представник позивача, адвоката Мельничук А.Ю. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без участі сторони позивача та зазначила, що позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представником відповідача подано заяву, я якій прохали розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі письмових матеріалів справи. Суд, приймаючи до уваги думку учасників справи, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2021 року видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої включено квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом всього майна є Позивач. Як спадкоємець за законом, після смерті матері, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Соляник А.В., приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 37/2022 (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68779296 від 07.04.2022 року). Інші спадкоємці відсутні (довідка приватного нотаріуса А.Соляник вих. №188/02-14 від 08.08.2023 року). Приватний нотаріус повідомила, що відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави № 455 від 08.01.2003 року, 16.03.2005 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, на підставі вказаного листа державного виконавця, внесено відповідний запис про обтяження № 1767374 у спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким накладено арешт на майно, а саме на квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] 06.02.2023 року Позивач звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитом, про надання інформації стосовно виконавчого провадження, в межах якого було накладено відповідне обтяження на спадкове майно. Відповіддю №12606 від 09.02.2023 Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що «згідно з відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] встановлено наявність реєстраційного номеру обтяжень №1767374 на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , підстава обтяження: лист 455 від 08.01.2003 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави». 30.03.2023 року Позивач повторно звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитом про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про накладення арешту на квартиру та проханням ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь, відповідно до якої «надати можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження стосовно боржника [PERSON] та запитувані копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна неможливо у зв`язку із закінченням терміну зберігання завершених виконавчих проваджень». 03.08.2023 року Позивач звернувся із запитом до Полтавського обласного державного нотаріального архіву про надання інформації з приводу накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 09.08.2023 року Полтавським обласним державним нотаріальним архівом надано копію листав державного виконавця ВДВС Октябрського РУЮ м. Полтави вих. №455 від 08.01.2003 року, в якому зазначено, що «на підставі виконавчого листа №2-2896/2001 виданого 18.01.2002 року Октябрським райсудом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь ГЖЕД 2 боргу у розмірі 687 грн. 27 коп. Забороні підлягає квартира [ADDRESS] ». Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутня будь-яка інформація про наявність виконавчих проваджень, де боржником була [PERSON] . Нормами ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. В абз.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться в тому числі на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових права на нерухоме майно, що набрало законної сили. Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм спадковим майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на нерухоме майно порушує на даний час право власності Позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно, порушується право власності Позивача, унаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право Позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з вищезазначеного майнам (квартири за адресою [ADDRESS] ).

Outcome: approved