Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

13.09.2023\~позивач звернулася\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2020 рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області у формі наказу у справі № 524/2828/20 стягнуто з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 14.05.2020 до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач отримала вищезазначений судовий наказ та подала його до виконавчої служби за місцем проживання боржника. 15.11.2021 державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження № 67504603. Відповідач був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, у 2020-2021 роках частково аліменти сплачував, оплати мали нерегулярний характер. Станом на 01.08.2023 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 102\~445,70 грн, що підтверджується розрахунком, зробленим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). На даний час дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 27.09.2019 у справі № 524/3094/19 було визначено місце проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. Відповідач не виконував свого обов`язку зі сплати аліментів належним чином та своєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком державного виконавця, яка становить 102\~445,70 грн. За розрахунком позивача сума пені за прострочення сплати аліментів складає 84\~901,40 грн. 03.10.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.11.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову та вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки він дізнався про існування виконавчого провадження лише в червні 2022 року, тому у затримці сплати аліментів відсутня його вина До відзиву долучено: виписка з мед. карти стаціонарного хворого № 2924, видана КП «Полтавською обласною дитячою клінічною лікарнею Полтавської області» на ім`я [PERSON] ; товарний чек № 4016 від 20.12.2021 про оплату мед. послуг ПП\~«Арніка плюс»; товарний чек № 4017 від 16.12.2021 про оплату мед. послуг ПП «Арніка плюс»; довідка ЛДЦ «Європейська медицина» від 22.12.2021 за № 199; копія УЗД нирок і сечового міхура [PERSON] від 10.12.2021; копія результатів дослідження аналізів [PERSON] від 18.11.2021; чеки на придбання ліків за період з 24.12.2021 по 05.01.2022 (8 шт.); чеки на придбання продуктів та речей для дитини в кількості 11 шт.; довідка Кременчуцької гімназії № 2 від 30.10.2023 № 01-20/357; постанови про обмеження боржника [PERSON] по ВП №\~67504603 та поштовий конверт; копія паспорта та РНОКПП [PERSON] 06.11.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наведені у відзиві доводи не визнає та відхиляє, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11.06.2020 Автозаводським районним судом Полтавської області видано судовий наказ у справі № 524/2828/20 за яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 14.05.2020 до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.11.2021 державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 67504603. Як вбачається з розрахунку державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів ВП № 67504603 за період травня 2020 року по липень 2023 року складає 102\~445,70 грн. За розрахунком представника позивача розмір пені за період з липня 2021 року по липень 2023\~року складає 357\~946,40 грн, однак враховуючи, що ч. 1 ст. 196 СК України встановлено обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості, позивач просить суд стягнути 84\~901,40 грн пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Відповідач заперечує проти позову та вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки він дізнався про існування виконавчого провадження лише в червні 2022 року, тому у затримці сплати аліментів відсутня його вина, контрозрахунку пені відповідачем до суду не надано. Представник позивача зазначила, що відповідач у 2020-2021 роках частково сплачував аліменти, проте оплати мали нерегулярний характер, що вбачається з розрахунку державного виконавця. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із\~статтею 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне. Передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.\~Тобто, формула така: заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Судом встановлено,\~що у\~відповідача виникла\~заборгованість по\~сплаті аліментів,\~яка відповідно\~до розрахунку\~державного виконавця\~від 01.08.2023\~станом на\~зазначену датуза період з травня 2020 року по липень 2023 року складає 102\~445,70 грн. Зокрема, відповідно до розрахунку з лютого 2022 року у графі «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» навпроти кожного місяця стоїть сума «00 грн, 00 коп». У період з травня 2020 року по січень 2022 року відповідачем дійсно частково сплачувались аліменти. Таким чином, за вказаний період у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів з 1.02.2022 по 01.07.2023 що становить: 3\~588,00 грн (сума аліментів) Х 18 повних місяців = 64\~584,00 грн. Позивач просить стягнути пеню за період з липня 2021 року по липень 2023 року, оскільки з травня 2020 року по січень 2022 року відповідачем частково сплачувались аліменти у розмірі 26\~651,91 грн, які є погашенням заборгованості за попередній період (травень 2020 року червень 2021 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 27\~507,46 грн), що узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у справі № 711/679/21 від 19.01.2022. За період з липня 2021 року по вересень 2021 року заборгованість по сплаті аліментів складає: 3\~431,75 грн (сума аліментів) / Х 3 повних місяця = 10\~295,25 грн, та з жовтня 2021 року по січень 2021 року: 3\~588,00 грн (сума аліментів) Х 4 повних місяця = 14\~352,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів з липня 2021 року по липень 2023 року становить 89 231,25 грн. Позивач просить стягнути пеню у розмірі 84\~901,40 грн, тому суд не може виходити за межі позовних вимог. Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, зокрема про те, що він дізнався про існування судового наказу лише в червні 2022 року, а також, що донька [PERSON] з: 01.01.2020 по 30.01.2020; 29.02.2020 06.03.2020; 02.05.2020 04.07.2020; 16.10.2020 30.10.2020; 04.12.2020 23.01.2021; 13.03.2021 27.03.2021; 16.08.2021 28.08.2021; 12.11.2021 29.01.2022 мешкала з батьком, була на його утриманні, тому він звільняється від сплати аліментів в ці періоди. Відповідач також зазначає про те, що ним здійснювалися додаткові витрати на утримання дитини в період проживання з ним, зокрема витрати на лікування, придбання ліків, речей та продуктів харчування, що знайшло своє документальне підтвердження у наданих разом з відзивом доказах. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1\~ст.\~18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до положень ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і додаткові витрати відповідача на утримання дитини не звільняють його від виконання судового рішення про сплату аліментів. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від відповідача причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банком, відповідачем суду не надано. При цьому, суд наголошує на тому, що\~ст. 196 СК України\~передбачає, що розмір пені, яка може бути стягнута з відповідача не може перевищувати 100 % суми заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, зокрема, що при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1\~статті 196 СК України\~якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Аліменти на утримання дитини призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Отже, з урахуванням правової природи пені, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, її завданням є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки та виконання передбаченого\~статтею 180 СК України\~обов`язку утримувати дитину. Судове рішення про зменшення розміру аліментів на утримання дитини за позовом платника аліментів з підстав зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я тощо відсутнє. Відповідачем зазначено, що з лютого 2022 року у нього були проблеми щодо працевлаштування, він був позбавлений коштів для забезпечення життєдіяльності, а тому мав об`єктивні перешкоди для сплати аліментів. Однак суду не надано доказів, які були б достатні для висновку про відсутність вини [PERSON] у виникненні заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та доказів неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі. Отже, [PERSON] має нести відповідальність за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, оскільки ним не доведено, що заборгованість виникла з незалежних від платника аліментів обставин. Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 у справі № 362/4462/16-ц, відповідно до якого, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 196 СК України\~розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи, що у відповідача існує суттєва заборгованість перед позивачем із сплати аліментів та враховуючи, що дитина періодично проживає з батьком та перебуває на його утриманні, а також розумність, доцільність стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд вважає доцільним застосувати ч. 2\~ст. 196 СК України\~та зменшити розмір неустойки. Частиною дев`ятою\~статті 7 СК України\~передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у сумі 10\~000,00 грн, в іншій частині вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають.

Outcome: partial