Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Глобус», від імені якого діє представник - адвокат Прохоренко Валерій Петрович, звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 17.12.2020 року у розмірі 60632,33 грн., з яких: 37197,80 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 23434,53 - прострочена заборгованість по процентах, а також покласти на відповідача судові витрати по справі в розмірі 8684 грн., з яких: 2684 грн. - витрати по сплаті судового збору та 6000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав в банку позивача споживчий кредит в розмірі 37197,80 грн. під 3% річних строком на 24 місяці як оплату за придбаний товар, проте зобов`язань за договором споживчого кредиту належним чином не виконував та своєчасно не надавав банку грошових коштів для погашення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку платежів, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі позову, яка добровільно відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, хоча судова кореспонденція була надіслана йому за зареєстрованим місцем постійного проживання та отримана ним, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 17.12.2020 року між [PERSON] , відповідачем у справі, та Акціонерним товариством «Комерційний Банк «Глобус», позивачем у справі, укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», шляхом прийняття відповідачем Публічної пропозиції АТ «КБ «Глобус» на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», умови якого розміщені на офіційному сайті банку https://globusbank.com.ua та власноручним підписанням Заяви-Анкети № 40626232 про приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 17.12.2020 року і Паспорту споживчого кредиту від 17.12.2020 року. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав споживчий кредит у формі оплати банком придбаного позивачем товару в магазині в розмірі 37197,80 грн. під 3% річних строком на 24 місяці з 17.12.2020 року по 16.12.2022 року та відповідно під зобов`язання протягом строку кредиту щомісячно сплачувати ануїтетні платежі в розмірі 2425,30 грн. згідно з графіком платежів кредиту. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, загальна заборгованість по договору за невиконання його умов складає 60632,33 грн., з яких: 37197,80 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 23434,53 - прострочена заборгованість по процентах. У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. (постанова ВС від 14.11.2018 року у справі № 2-1383/2010). Доказів того, що договір споживчого кредиту від 17.12.2020 року визнавався в судовому порядку недійсним матеріали справи не містять, а тому суд презюмує є його правомірність. Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою-третьою статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 1067 ЦК України банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позову, а саме про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми наданого кредиту та нарахованих процентів за його користування. Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. згідно з платіжною інструкцією від 17.04.2023 року та актом № 40626232 прийому передачі-послуг за договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 17.04.2023 року, які у відповідності до ст.ст.137, 141 ЦПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved