Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Савранської селищної ради Одеської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) КСП «Концебівське», с.Концеба, Савранського району, Одеської області, розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах. За життя, а саме: 30.10.1997р. [PERSON] склала на ім`я позивача заповіт, оригінал якого був втрачений, у зв`язку з чим 16.02.2022р. позивачу був виданий дублікат вказаного заповіту. Позивач стверджує, що він прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, на підтвердження чого надав довідку виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №641 від 26.10.2021р. Також, позивач зазначає, що за життя спадкодавця виданий на її ім`я оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) був втрачений, у зв`язку з чим він звернувся до газети «Наша рідна» з оголошенням про його повернення за винагороду, але на оголошення ніхто не відгукнувся. 27.08.2022р. позивач, з метою оформлення спадщини, звернувся за консультацією до приватного нотаріуса, від якого отримав відповідь про те, що оскільки відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай), тому йому необхідно звернутися до суду. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Концебівське», що знаходилось в с.Концеба, Савранського (нині Подільського) району, Одеської області. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.20). Відповідач подав до суду заяву, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , але лише в разі доведення ним відповідними доказами викладених в позовній заяві обставин, зокрема щодо прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.21). В силу ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Статтею 89 цього Кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач надав до суду копію дубліката заповіту від 30.10.1997р., посвідченого секретарем виконкому Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області Савчук А.І., з якого вбачається, що 30.10.1997р. [PERSON] , яка проживає в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, на випадок своєї смерті заповіла йому все належне їй майно (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 02.07.2021р., [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, про що 30.10.2000р. було складено відповідний актовий запис №46 (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №841 від 26.10.2021р. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з дня свого народження по день смерті, а на момент її смерті за даною адресою розом з нею проживав та був зареєстрований [PERSON] (а.с.5). З архівної довідки Подільської РДА Одеської області №01-46/129/164 від 02.07.2021р. вбачається, що у журналі реєстрації сертифікатів, виданих Савранською РДА Одеської області по КСП «Концебівське», с.Концеба, Савранського району, Одеської області, є запис від 18.09.1996р. №1225 про виготовлення сертифіката на земельну частку (пай) серії ОД №0111225 на ім`я [PERSON] та отримання його за підписом (а.с.7). Позивач надав доказ того, що він звернувся до газети «Наша рідна» з оголошенням про повернення за винагороду втраченого сертифіката серії ОД №0111225, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.12). В матеріалах справи є лист приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Ізосімової К.Б. №130/01-16 від 27.08.2022р., адресований позивачу, про те, що у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, а саме: сертифіката на земельну частку (пай), йому необхідно звернутися до суду (а.с.13). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась (а.с.14). В силу ч.1 ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до положень ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 553\~ЦК УРСР\~1963\~року визначено,\~що спадкоємець\~за законом\~або за\~заповітом вправі\~відмовитись від\~спадщини протягом\~шести місяців\~з дня\~відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подання заяви до нотаріальної контори виражає свою незгоду прийняти спадщину. Якщо воля спадкоємця не знайшла своє вираження в поданій до нотаріальної контори заяві про прийняття спадщини, та жодних дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини за заповітом, не було вчинено, то виходячи зі змісту ч.2 ст.553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що відмовився від спадщини за заповітом (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.02.2013р. у справі №6-167цс12). Позивач стверджує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений ще за життя спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , а оголошення про повернення за винагороду втраченого сертифіката серії ОД №0111225, виданого на ім`я спадкодавця, позивачем було розміщено в газеті «Наша рідна» № [NUMBER] (63) від 23.10.2021р., тобто після спливу 21 року з дня її смерті. Також, після спливу 21 року з дня смерті спадкодавця, а саме 16.02.2022р., позивач отримав копію дубліката заповіту від 30.10.1997р., а до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся лише 27.08.2022р.. Зазначене свідчить про те, що позивач не вчинив жодної з дій, що свідчили б про прийняття ним спадщини протягом встановленого ст.549 ЦК УРСР 1963 року шестимісячного строку для таких дій, а відтак, всупереч вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, не довів суду обставин, на які він послався як на підставу своїх вимог. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що спадкоємець [PERSON] в силу ч.2 ст.553 ЦК УРСР 1963 року вважається таким, що відмовився від спадщини за заповітом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed