Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Мотивувал свої вимоги тим, що з 14 липня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 07 лютого 2023 року розірвано. У них є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З часу коли вони з відповідачем почали проживати окремо і до теперішнього часу він один піклується про дітей, їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готує дітей до самостійного життя. Відповідач, проживаючи окремо від дітей, ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по їх вихованню та утриманню, тому просить суд винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву з проханням справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву з проханням справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно положень ст.ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до положень ч.1 ст.17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України"). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Приписами вказаної Конвенції, Закону України "Про охорону дитинства", Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимога ст.150 СК України. Зі змісту нормативних положень ст.150\~СК України вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно приписів ст.164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст.165\~СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ст.11\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства"\~визначено,\~що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерською сільської радою Кривоозерського району Миколаївської області 25 вересня 2007 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 10 вересня 2015 року. Як вбачається з характеристики №17-17/17-818, виданої Кривоозерським старостинським округом Первомайського району Миколаївської області, [PERSON] , 1984 року народження, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . За час проживання на території сільської ради зарекомендував себе загалом з позитивної сторони. В сім`ї та побуті веде себе задовільно. По характеру врівноважений, спокійний, в зловживанні спиртними напоями не замічений. Громадський порядок та спокій не порушує. Від сусідів та односельчан скарг на його поведінку не надходило. Орган опіки і піклування вбачає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1987 року народження, стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що викладено у висновку Кривоозерської селищної ради, як органу опіки та піклування Миколаївської області №08-24/1728 від 30 серпня 2023 року. Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, з якими не спілкується, турботи та уваги до них не проявляє, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд та лікування. Діти проживають з батьком, який забезпечує їх усім необхідним для нормального розвитку та виховання. За таких обставин, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню, тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно своїх дітей.

Outcome: approved