Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Баришівського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . При житті [PERSON] склала заповіт згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати на день і на що вона за законом матиме право заповіла дочці (заявниці по справі) - [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері заявниці [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформацією з Державного земельного кадастру. На момент смерті спадкодавець [PERSON] проживала без реєстрації з донькою [PERSON] за однією адресою з 1993 року і до дня смерті [INFO] по [ADDRESS] , [PERSON] та спадкодавець [PERSON] спільно вели спільне господарство, спільний побут та бюджет, що підтверджується довідкою № 264 від 04 жовтня 2023 року виданої Коржівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області. Поховання матері [PERSON] заявниця здійснила за власні кошти, що підтверджується довідкою № 265 від 04 жовтня 2023 року виданою Коржівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області. Однак, на звернення заявниці до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері їй було відмовлено у відкритті спадкової справи та роз`яснено, що заявниці необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання за однією адресою разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в зв`язку з тим, що нею пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини визначений ст.. 1270 ЦК України та спільно з матір`ю на день її смерті за однією адресою заявниця не була зареєстрована. Крім того в нотаріальній конторі заявниці було роз`яснено, що додатково їй потрібно становити факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] . В свідоцтві про народження заявниці її прізвище та прізвище її батьків записано « [PERSON] », в свідоцтві про укладення шлюбу дошлюбне прізвище заявниці записано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть прізвище матері заявниці записано « [PERSON] ». В зв`язку з зазначеними розбіжностями виникає необхідність у встановленні факту родинних відносин між заявницею [PERSON] [INFO] та матір`ю заявниці [PERSON] , померлою [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним, заявниця просить суд встановити факт постійного проживання та факт родинних відносин з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 02.11.2023р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Проведення судового засідання призначено на 28.11.2023р. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Баришівської селищної ради Броварського району Київської області - у судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що завява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.11.2022 р., [PERSON] [INFO] - померла [INFO] (а.с. ). Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.05.1958 р., вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] є - [PERSON] (мати) та [PERSON] (батько) ( а.с. 11). Зі змісту свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12.01.1980 р., вбачається, що 12.01.1980 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружині після одруження присвоєно - [PERSON] ( а.с. 12). Згідно заповіту від 11.08.2017 року р. № 79 [PERSON] склала заповіт згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати на день і на що вона за законом матиме право заповіла дочці (заявниці по справі) - [PERSON] , [INFO] ( а.с.13). Згідно довідки № 264 від 04.10.2023 року виданою Коржівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області [PERSON] проживала без реєстрації з донькою [PERSON] за однією адресою з 1993 року і до дня смерті [INFO] по [ADDRESS] , [PERSON] та спадкодавець [PERSON] спільно вели спільне господарство, спільний побут та бюджет ( а.с. 14). Згідно довідки № 265 від 04.10.2023 року виданою Коржівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області - поховання матері [PERSON] заявниця здійснила за власні кошти ( а.с. 15). Відповідно до Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1513-n/2 від 10 жовтня 2023 року: «…Записи прізвища [PERSON] (заповіт, запис [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) й [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) є ідентичними в документах, наданих для експертизи…» ( а.с. 19). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Заявниця [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , вона проживала з матір`ю у будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами та встановлено факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у заяві заявник не ставить вимоги про стягнення судового збору з заінтересованої особи. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з заінтересованої особи на користь заявника витрат по сплаті судового збору сплачених заявником при зверненні до суду с вищевказаною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved