Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] ; просить заборонити останньому строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання з постраждалою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що вона та її сестра [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними у квартирі проживає [PERSON] , котрий є співмешканцем її сестри [PERSON] . [PERSON] постійно піднімає на неї руку, погрожує їй фізичною розправою, висловлюється до неї нецензурною лайкою, що змушувало її неодноразово викликати працівників поліції. [PERSON] вчиняє відносно неї домашнє насильство, внаслідок чого працівниками поліції видано терміновий заборонний припис щодо [PERSON] . Таким чином, вважає, що вона є особою, що зазнала домашнього насильства. Відтак, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, просить застосувати щодо [PERSON] обмежувальний припис у вигляді заборони перебувати в місці її проживання. Ухвалою судді від 15.11.2023 заяву прийнято до провадження і призначено судовий розгляд. В судовому засіданні [PERSON] та її представник заяву підтримали, пославшись на викладені у заяві обставини. [PERSON] зазначила, що вона проживає разом із сином, а також сестрою [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] . Сестра разом із [PERSON] постійно вживають алкогольні напої. Останній протягом тривалого часу погрожує їй та каже, що вижене. Так, 06.10.2023 [PERSON] погрожував їй фізичною розправою, за що працівниками поліції складено відносно нього терміновий заборонний припис. Додатково зазначила, що квартира в якій вона проживає з сестрою та сином не приватизована, а дозволу на проживання [PERSON] вона не давала. Просили заяву задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні проти заяви заперечив, зазначив, що жодної загрози для заявниці з його сторони немає. Просив відмовити в задоволенні заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч.2 та ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Так, заявник стверджує, що [PERSON] , який є співмешканцем її сестри періодично вчиняє відносно неї дії, пов`язані з приниженням, погрожує розправою, ображає, позбавляє можливості приготувати їжу. На підтвердження зазначеного факту заявником до поданої заяви надано терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії АА №337766 від 06.10.2023, з якого вбачається, що останній вчиняв психологічне насильство відносно заявника, зокрема 06.10.2023 близько 20:20 год. [PERSON] погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лексикою. Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає у будинку який знаходиться через дорогу від будинку [PERSON] , а саме по [ADDRESS] . Заявник є її подругою. Про ситуацію, яка склалась у сім`ї заявника їй відомо. 04.09.2023 до неї зателефонувала [PERSON] і повідомила, що її сестра [PERSON] вирвала їй жмут волосся, а співмешканець сестри [PERSON] постійно ховає камфори з газової плити, що позбавляє [PERSON] можливості приготувати їжу. Близько місяця назад сестра заявниці [PERSON] разом із [PERSON] гостювали у неї дома. Під час розмови [PERSON] зазначив, що як тільки він скаже своїй співмешканці [PERSON] , та відразу поб`є [PERSON] . Додатково повідомила, що [PERSON] часто жаліється, що [PERSON] погрожує їй, перешкоджає у користуванні побутовою технікою, залякує, що помістить у психіатричну лікарню. Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник [PERSON] зазнавала зі сторони заінтересованої особи домашнього насильства у формі економічного, психологічного та фізичного насильства, остання потребує захисту у порядку, передбаченому Законом, оскільки ігнорування заінтересованою особою застосованих працівниками поліції до нього заходів впливу, повторюваність вчинення ним протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення у майбутньому кривдником\~ [PERSON] до заявниці\~ [PERSON] економічного, психологічного чи фізичного насильства. Враховуючи викладене, з метою запобігання і протидії насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявника. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника. Приймаючи рішення в частині заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме квартирі за адресою [ADDRESS] , суд враховує наступне. Як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи,\~враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Разом з тим, як встановлено судом, така згода на вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS] , де проживає заявник відсутня, тобто [PERSON] проживає у даній квартирі без належних правових підстав. Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої [PERSON] суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав строком на три місяці, а саме: перебувати в місці проживання постраждалої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як три місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я заявника. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial