Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із вказаним вище позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Спадкодавцем за життя складено два заповіти: заповітом від 21.04.2008 року [PERSON] заповів все своє майно дочці [PERSON] та сину [PERSON] , заповітом від 23.12.2010 року заповів земельну ділянку площею 0,05 га, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства позивачці. Вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустила з тих підстав, що її мати є інвалідом І групи, потребує постійного стороннього нагляду та догляду, який здійснював покійний батько. Батьки проживали разом в с.Брусниця Вижницького району, а позивачка в м.Чернівці. Після смерті батька [PERSON] почала проживати разом із матір`ю за вказаною вище адресою, де проживає і нині. Початок військової агресії Російської Федерації проти України та виникнення у позивачки обов`язків щодо постійного догляду за матір`ю інвалідом, яку не було на кого залишити, стало причиною відсутності фізичної змоги подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька вчасно. Вказує, що приватний нотаріус Чернівецької міської нотаріальної контори Пентелюк Т.Л. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2023 року у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Таким чином, позивачка пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , з причин, які вона вважає поважними, тому просить суд надати додатковий одномісячний строк для прийняття спадщини. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.10.2023 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 20.11.2023, яке відкладено на 24.11.2023 у зв`язку із тим, що від приватного нотаріуса не надійшла витребувана спадкова справа. [PERSON] судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву про розглянути справу без її, позовні вимоги підтримує\~в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач представник Брусницької сільської\~ради Вижницького\~району Чернівецької\~області Тарас\~Лукинюк судове засідання не з`явився. На адресу суду скерував заяву про визнання позову та проведення судового засідання без їхньої участі. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1.\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є батьком\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 66. [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу із [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис 51. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2022, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис 17. Згідно з копією спадкової справи № 22/2023 після смерті [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Чернівецької міської нотаріальної контори Пентелюк Т.Л., - 09.10.2023 [PERSON] звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Чернівецької міської нотаріальної контори Пентелюк Т.Л. від 12.10.2023 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття нею спадщини. Заяви про прийняття, відмову від спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня. Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст.\~1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 3\~березня 2004\~року №\~20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Позивачка, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, посилається на ті обставини, що після смерті батька, 01.02.2022, здійснювала догляд за матір?ю-інвалідом, яка немає змоги пересуватися, тому весь час був зосереджений на її догляді. Залишити хвору матір на когось іншого не виявилося можливості у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд доходить висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачу додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved