Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова від 17.08.2020 по справі № 953/11747/20, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/10 частини; стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням в даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття; звільнити від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла по виконавчому провадженню № 63717725, яке перебуває в Немишлянському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з примусового виконання судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова від 17.08.2020 по справі № 953/11747/20, яка утворилась за період з серпня 2021 року по липень 2023 року в розмірі 39499 грн. 67 коп. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надала. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 02.01.2023 позовну заяву прийнято дорозглядута\~відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні на вирішення питання щодо позовних вимог поклалась на розсуд суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 17.08.2020 судовим наказом, виданим Київським районним судом м. Харкова, по справі № 953/11747/20 було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 23 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В провадженні Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 63717725, в якому боржник: [PERSON] , стягувач: [PERSON] . У період з січня 2021 року по липень 2021 року позивач працював в ТОВ «ДМК-72 Дитячий світ» (ЄДРПОУ: 43620212) та отримував заробітну плату у розмірі 6050 грн. ТОВ «ДМК-72 Дитячий світ» здійснювалось вирахування з його заробітної плати 1/4 частки доходу. Обставини, що у період з січня 2021 року по липень 2021 року позивач працював в ТОВ «ДМК-72 Дитячий світ» (ЄДРПОУ: 43620212) та отримував заробітну плату у розмірі 6050 грн. підтверджуються Довідкою за Фомою ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу від 18.07.2023. Згідно з ч. 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. З серпня 2021 року у позивача погіршився стан здоров`я, виявлено онкологічне захворювання, за станом здоров`я він не міг виконувати трудові обов`язки та звільнився, після чого переніс операцію та проходив лікування, що підтверджується медичною документацією: довідкою обласного центра онкології від 17.04.2023, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.03.2023, довідкою обласного центра онкології від 27.02.2023, консультативним висновком спеціаліста від 20.04.2023, консультативним висновком спеціаліста від 20.02.2023, консультативним висновком спеціаліста від 30.01.2023, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.12.2022, комп`ютерною томографією від 02.01.2023. З 25.04.2022 до червня 2023 року позивач продовжував проходити лікування, за станом здоров`я не міг працювати та його єдиним доходом була соціальна виплата в розмірі 2000 грн. внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.04.2022, випискою по картковому рахунку від 19.07.2023. Позивачу встановлена 2 група інвалідності з 16.05.2023 та встановлена соціальна допомога розмірі 2100 грн., як особі з інвалідністю 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 342202 від 19.06.2023, довідкою Управління соціального захисту населення № 644 від 24.07.2023. Відповідно, дохід позивача на сьогоднішній день складає соціальна виплата в розмірі 2000 грн. внутрішньо переміщеної особи + соціальна допомога розмірі 2100 грн., як особі з інвалідністю 2 групи = 4100 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам № ДВ-21 від 18.08.2023 у період з серпня 2021 року по липень 2023 року для визначення розміру аліментів 1/4 використовується дохід - середня заробітна плата по м. Харків, яка в серпні 2021 року становила - 12072 грн., вересень 2021 року - 12627 грн., жовтень 2021 року -12122 грн., листопад 2021 року - 12392 гри,, грудень 2021 року - 14843 грн., з січня 2022 року по липень 2023 року - 12510 грн. Сума аліментів, яка нараховувується до сплати з січня 2022 року но даний час становить 3127,50 грн., що є надмірним тягарем для позивача, враховуючи, що тепер позивач потребує постійного лікування, придбання ліків та на даний час не працює. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так,\~статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями\~статті 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. У частині другій\~статті 182 СК України\~зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої\~статті 181 СК України). За положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13). Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу стягнення аліментів. При цьому, положення ч. 3\~ст. 181 СК України\~не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано вказаною нормою\~СК України. З системного аналізу вищевказаних правових норм слідує висновок, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі). Оскільки закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Суд зазначає, що стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з відповідача фактично є стягненням аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки розмір прожиткового мінімуму визначається у фіксованому розмірі, а відтак позивач має право на зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку. Щодо визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька, то суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені положеннями\~статті 182 СК України, зокрема суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, і відсутні відомості про наявність інших осіб на його утриманні. Частиною п`ятою\~статті 183 СК України\~визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, враховуючи, що стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке проводиться з відповідача на підставі судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова, фактично є стягненням аліментів у твердій грошовій сумі, і що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку, тому в даному випадку, з урахуванням наведених вище норм права, визначення аліментів у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини щодо забезпечення їй належного рівня життя та не буде порушувати прав сторін у справі. Змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і не пов`язане з наявністю обставин. Окрім того, отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Згідно з ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стає здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршений чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вказані вище обставини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину, позивач вважає доцільним визначити розмір присуджених до стягнення аліментів в частці заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, виходячи з принципу розумності та справедливості та зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на утримання неповнолітньої доньки з 1/3 до 1/10 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, на підставі судового наказу, виданого Київським районним судом м. Харкова від 17.08.2020 по справі № 953/11747/20. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а також виходить з того, що відповідно до вимог\~ст. 180 СК України\~передбачено саме обов`язок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Враховуючи, стан здоров`я який документально підтверджується з липня 2023 року та факт продовження сплати аліментів, в мінімальному розмірі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином, аліменти на утримання дитини у новому розмірі слід стягувати від дня набрання чинності даним рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial