Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

У квітні 2023 року позивач [PERSON] звернуся до суду з позовом до відповідача АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача фінансових послуг, у якому просив: 1. зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» зарахувати на рахунок [PERSON] безпідставно списані внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год. кошти у розмірі 75 758 грн. 63 коп.; 2. зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку [NUMBER] [PERSON] у розмірі 75 758 грн. 63 коп.; 3. зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» припинити нарахування [PERSON] процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 год.; 4. зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» скасувати нараховані [PERSON] проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 год. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послалась на те, що він є споживачем фінансових послуг в Україні, що надаються безпосередньо з боку АТ «Державний ощадний банк України» відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) згідно з заявою про приєднання № 635812511 від 31.01.2019 р., на підставі чого позивачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» із відповідними тарифами за користування платіжною карткою. 15 вересня 2022 року приблизно о 10:00 годин на телефон позивача ( [NUMBER] ) надійшов телефонний виклик з номера [NUMBER] , на який він відповів. Особа, яка телефонувала назвалася співробітником програми «Є-підтримка» та повідомила, що позивач має право на додаткові державні виплати, як тимчасово переміщена особа, а також особа повідомила, що для того, щоб здійснити нарахування цих додаткових коштів необхідно уточнити анкетні дані позивача та назвала останні 4 цифри його банківської карти у «Ощадбанку» й попросила підтвердити чи правильно вона назвала ці останні 4 цифри. Позивач перевірив останні 4 цифри та підтвердив їх правильність. Жодної іншої інформації щодо своєї картки він не надавав. Номер кредитної картки «Ощадбанка» позивача [NUMBER] . Після чого на телефонний номер позивача ( [NUMBER] ) надійшло смс-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», який він переглянув, але нікому не повідомляв. Відразу після надходження смс-повідомлення на номер позивача надійшов виклик від робота з номера [NUMBER] , але за вказівкою нібито співробітника програми «Є-підтримка» не відповів на дзвінок так як за словами нібито співробітника програми «Є-підтримка» відбувалась авторизація в їх системі. Також особа, яка телефонувала, повідомила позивача, що за новими правилами банку необхідно, щоб смс-повідомлення з кодом від банку надходили на два джерела одночасно, тобто й на «Viber» й на телефон, як смс-повідомлення. Після надходження виклику від робота акаунт позивача ( [NUMBER] ) у месенджері «Viber» було заблоковано та зміст повідомлень у «Viber» викрадено разом з інформацією від банку, зокрема з кодами доступу. Історія повідомлень у «Viber» позивача від відповідача на час вчинення правопорушення (за всю добу) зникла. Цей факт був з`ясований пізніше після розблокування акаунту «Viber». Фактично відразу після дзвінка з номера [NUMBER] на телефон позивача почали надходити смс-повідомлення з кодами для переказу коштів та повідомлення про списання з його картки коштів, а тому він негайно зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося. 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 год. з картки позивача несанкціоновано невідомими особами було знято значну суму кредитних коштів, а саме: 75 758,63 грн. Як вбачається з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] несанкціоноване зняття коштів 15.09.2022 р. (з одночасним зняттям комісії) відбулось наступними платіжними операціями: - 10:05 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 439,53 - 10:05 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 439,53 - 10:06 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 441,03 - 10:06 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 441,03 - 10:14 - платіж на довільні реквізити: переказ 973438 у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 418,60 грн. Того ж дня - 15.09.2022 р. позивач звернувся до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, оскільки знаходився на території Черкаської області під час скоєння несанкціонованого зняття коштів з його рахунку, із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського заволодіння його коштами і за його заявою внесено дані до ЄРДР за № 12022255360000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України. 21.09.2022 р. позивач звернувся з письмовим повідомленням про факт вчинення шахрайських дій до відповідача через Територіально відокремлене безбалансове відділення Ощадбанку № 10026/0124 з детальним викладенням обставин події з шахрайством. При особистій зустрічі з керівником ТВБВ № 10026/0124 позивач просив про проведення службового розслідування по зазначеному у повідомленні факту шахрайства. Утім, жодного реагування на повідомлення про факт вчинення шахрайських дій від відповідача не надійшло. З метою досудового врегулювання припинення нарахування позивачу комісій банку, відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредитних зобов`язань щодо коштів, які несанкціоновано зняті з рахунку позивача, він неодноразово звертався до відповідача. Проте, вимоги позивача щодо надання пояснень стосовно незаконних транзакцій, суми яких були незаконно шахрайським чином були списані з його карткового рахунку, відповідач ігнорував. Позивач зазначає, що не ініціював платіжні операції 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 год. внаслідок яких з його рахунку несанкціоновано невідомими особами було суму кредитних коштів, а саме: 75 758,63 грн. (сімдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім грн. 63 коп.); не повідомляв нікому коди доступу, які надходили в смс-повідомленнях; не допустив використання картки будь-якою іншою особою; зберігав у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію чітко дотримуючись інструкцій банку тобто не вчинив жодних дій чи бездіяльності ,які б могли сприяти втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; при виявленні несанкціонованого зняття коштів негайно повідомив про це відповідача - негайно зв`язався «гарячою лінією» з Ощадбанком та вимагав заблокувати картку;негайно звернувся до Національної поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення й досудове розслідування за фактом шахрайських дій з його банківськими рахунками в АТ «Державний ощадний банк України» триває; з метою досудового вирішення спору неодноразово звертався до відповідача із заявами про відновлення балансу на його рахунках, який був до вчинення з ними шахрайських дій, а також про зупинення нарахування відсотків та пені за користування кредитними коштами, якими він насправді не користувався, однак відповідач жодних дій для відновлення його законних прав не вжив. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі № 755/14963/23-ц за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 25 травня 2023 року (а.с. 57). Повідомленням суду від 18 квітня 2023 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням сторін (а.с. 58-61). 25 травня 2023 року від представника відповідача Світич П.В. надійшло клопотання про витребування доказів у ТОВ «Лайфселл» (а.с. 69). Ухвалою суду від 25 травня 2023 року (а.с. 81) клопотання представника відповідача Світич П.В. задоволено та витребувано докази у ТОВ «Лайфселл», а саме інформацію у письмовому вигляді: 1) Чи здійснювалося блокування ТОВ «Лайфселл» абонентського номера [PERSON] ( [NUMBER] ) з будь-якої причини 15.09.2022 р.; 2) Якщо так, то яка адреса розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок із даним номером 15.09.2022 р.; 3) Чи видавалася і була активована нова сім карта ТОВ «Лайфселл» з номером ( [NUMBER] ) - 15.09.2022 р.; 4) Якщо так, то який номер та яка адреса відділення, яке видавало сім карту 15.09.2022р.; 5) Яка адреса та який номер базової станції, яка забезпечувала зв`язок при активації нової сім картки з номером ( [NUMBER] ) - 15.09.2022 р. Крім того, також ухвалою суду 25 травня 2023 року (а.с. 80) задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у відповідача доказів, а саме копії усіх матеріалів службового розслідування (службової перевірки) за усними та письмовими заявами позивача - [PERSON] щодо незаконного (несанкціонованого) списання коштів з його платіжної картки № [NUMBER] . Ухвалою суду від 12 липня 2023 року повторно витребувано докази у ТОВ «Лайфселл» (а.с. 87). 14 липня 2023 на адресу суду від начальника департаменту управління якістю та обслуговуванням клієнтів [PERSON] ТОВ «Лайфселл» на виконання ухвали суду від 25 травня 2023 року та 14 липня 2023 року надано витребувану судом інформацію (а.с. 91-96), а саме: 1) щодо питання № 1 - блокування абонентського номера [NUMBER] 15.09.2022 р. не зафіксовано; 2) щодо питання № 2 - надано адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок із даним номером 15.09.2022 р.; 3) щодо питання № 3, 4, 5 - видача нової сім карти та її активація за абонентським номером [NUMBER] 15.09.2022 р. не зафіксована. 1 вересня 2023 року на виконання ухвали суду від 25 травня 2023 року про витребування доказів у відповідача на адресу суду надійшли пояснення представника відповідача Світич П.В. , відповідно до яких АТ «Ощадбанк» не має можливості надати до суду матеріали службового розслідування, оскільки підстав для його проведення були відсутні (а.с. 105-112). 22 вересня 2023 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов (а.с. 117-125), відповідно до якого фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що дії позивача сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Спілкуючись у телефонному режимі з третіми особами, позивач не поставив під сумнів наявність конфіденційної інформації у начебто працівників програми «Є-підтримка» щодо його фінансового номеру телефону та останніх 4 цифр його банківської карти, а навпаки продовжував телефонну розмову, повідомляв останні 4 цифр його банківської карти та слідував інструкціям які надавали шахраї. Крім того, пункт 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає обов`язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку визначеними договором між емітентом та користувачем. Згідно з п. п. 9.12 - 9.18 Розділу IX ДКБО, Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль,картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт.Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений банку в іншому встановленому договором порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Клієнт усвідомлює та бере на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. Далі, з метою зупинення несанкціонованого списання коштів, позивач негайно зателефонував на гарячу лінію AT «Ощадбанк» та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку. Проте на думку позивача, AT «Ощадбанк» не вжив жодних дій для відновлення його законних прав та не відновив баланс на його рахунках до моменту вчинення шахрайських дій. З такими доводами відповідач не погоджується з наступних причин. 15.09.2022 позивач зателефонував на гарячу лінію AT «Ощадбанк» та повідомив щодо дзвінка третіх осіб з телефону ( [NUMBER] ), які представились співробітниками відділення «Дія» та пропонували отримати допомогу. Далі за згодою позивача, оператор гарячої лінії AT «Ощадбанк» виконав блокування банківських карток позивача. За фактом повідомлення про шахрайські дії з грошовими коштами, AT «Ощадбанк» здійснило перевірку, за результатами якої встановлено, що 15.09.2022 операції було здійснено в мобільному додатку «Ощад 24/7». Вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» відбувся коректно з підтвердженням біометрії або кодом доступу та використанням фінансового номера телефону Позивача ( [NUMBER] ), який вказаний у Заяві про приєднання до ДКБО. Проведені операції в мобільному додатку «Ощад 24/7» також були підтверджені біометрією або кодом доступу, який встановлюється при першому вході у мобільний додаток. З врахуванням зазначеного, доводи позивача вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили, що саме з вини відповідача або його неправомірних дій було знято кошти з банківської картки позивача, а твердження позивача, що це не він перераховував кошти, а інша особа шляхом таємного викрадення, не підтверджені доказами, а тому з урахуванням викладеного просив визнати поважними причини пропущення процесуального строку для подання відзиву, продовжити його та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. 11 жовтня 2023 року представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив (а.с. 127-130), відповідно до якого заперечує щодо наведених аргументів представника відповідача у відзиві на позовну заяву посилаючись на таке. Відповідач у своєму відзиві перекручує дії позивача, які відбулись 15.09.2022 року. Так, у відзиві зазначає, що позивач нібито повідомив невідомому абоненту чотири останні цифри номеру своєї банківської карти. Це твердження не відповідає дійсності. Позивач у своєму письмовому зверненні від 21.09.2022 р. до Відповідача через Територіально відокремлене безбалансове відділення Ощадбанку № 10026/0124 детально виклав обставини події з шахрайством (додаток до позовної заяви № б), у якому зазначено, що невідома особа назвала останні чотири цифри його картки (тобто ця особа була вже обізнана про ці цифри), а позивач не оголошуючи цих цифр під твердив, що названі цифри є такими, як назвала особа. Позивач, як користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, оскільки підтвердив названі цифри та не надавав жодної іншої інформації, яка б надала змогу ініціювати платіжні операції. Крім того, відповідач у своєму відзиві посилається на п. 9.12 - 9.18 Розділу IX ДКБО,а саме: «...Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін. Пароль. Картковий пароль, а також ПІП. СУУ2\\СУС2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт...». Так, позивач нікому не повідомляв інформацію про «...Логін, Пароль. Картковий пароль, а також ПІП. СУУ2\\СУС2, строк дії, номер Картки..». Відповідач у відзиві не надав доказів та не довів жодними доказами, що саме дії чи бездіяльність Позивача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача заперечив проти позову, просив суд відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України» відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) згідно заяви про приєднання № 635812511 від 31.01.2019 р. на підставі чого йому відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», із відповідними тарифами за користування платіжною карткою (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Судом встановлено, що15 вересня 2022 року приблизно о 10:00 годин на телефон позивача ( [NUMBER] ) надійшов телефонний виклик з номера [NUMBER] , на який він відповів. Особа, яка телефонувала назвалася співробітником програми «Є-підтримка» та повідомила, що позивач має право на додаткові державні виплати, як тимчасово переміщена особа, а також особа повідомила, що задля того аби здійснити нарахування цих додаткових коштів необхідно уточнити анкетні дані позивача та назвала останні 4 цифри його банківської карти у «Ощадбанку» й попросила підтвердити чи вірно вона назвала ці останні 4 цифри. Позивач перевірив останні 4 цифри та підтвердив їх правильність. Жодної іншої інформації щодо своєї картки він не надавав. Номер кредитної картки «Ощадбанка» позивача [NUMBER] . Після цього на телефонний номер позивача ( [NUMBER] ) надійшло смс-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», який він переглянув, але нікому не повідомляв (а.с. 17-18). Відразу після надходження смс-повідомлення з кодом від «Ощадбанку» на номер позивача надійшов виклик від робота з номера [NUMBER] , але за вказівкою нібито співробітника програми «Є-підтримка» не відповів на дзвінок так як за словами нібито співробітника програми «Є-підтримка» відбувалась авторизація в їх системі. Також особа, яка телефонувала, повідомила позивача, що за новими правилами банку необхідно, щоб смс-повідомлення з кодом від банку надходили на два джерела одночасно, тобто й на «Viber» й на телефон, як смс-повідомлення. Після надходження виклику від робота акаунт позивача ( [NUMBER] ) у месенджері«Viber» було заблоковано та зміст повідомлень у «Viber» викрадено разом з інформацією від банку, зокрема з кодами доступу. Фактично відразу після дзвінка з номера [NUMBER] на телефон позивача почали надходити смс-повідомлення з кодами для переказу коштів та повідомлення про списання з його картки коштів, а тому він негайно зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося. 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 год. з картки позивача несанкціоновано невідомими особами було знято значну суму кредитних коштів, а саме: 75 758,63 грн. (а.с. 13-14). Як вбачається з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] несанкціоноване зняття коштів 15.09.2022 р. (з одночасним зняттям комісії) відбулось наступними платіжними операціями: - 10:05 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 439,53 - 10:05 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 439,53 - 10:06 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 441,03 - 10:06 - переказ коштів з рахунку через [NUMBER] у сумі 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 441,03 - 10:14 - платіж на довільні реквізити: переказ 973438 у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів [NUMBER] у сумі 418,60 грн. Позивач негайно зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося. Далі близько о 15.09.2022 р. позивач звернувся до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського заволодіння його коштами і за його заявою внесено дані до ЄРДР за № 12022255360000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України. (а.с. 19-22). Так, 24.10.2022 р. позивач звернувся до відповідача через Територіально відокремлене безбалансове відділення Ощадбанку № 10026/0124 із заявою про врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла внаслідок вчинення шахрайських дій з кредитною карткою (вхідний № 100.40/0124-47/14), а саме: зупинення нарахування відсотків за користування кредитними коштами та інших штрафних санкцій на кошти, які були списані з рахунку позивача, а саме: були зняті з кредитної картки № [NUMBER] шахрайським способом невідомими особами/особою, до встановлення винних осіб правоохоронними органами України (а.с. 23-24). 11.11.2022р. від відповідача надійшла відповідь на заяву позивача (вих. № 100.10/2-07/2981), якою відмовлено у припиненні нарахування відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, штрафів, пені (а.с. 25). 23.11.2022р. позивач особисто звернувся до керівника ТВБВ № 10026/0124 щодо вирішення питань визнання незаконними транзакцій від 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 годин включно та скасування нарахування відсотків, пені (штрафні санкції), які нараховані відповідачем, за транзакцією щодо переказу, який мав місце 15.09.2022 р. у період з 10:06 по 10:14 год.. Одночасно позивач наполягав на проведенні службового розслідування за його повідомленням про факт вчинення шахрайських дій від 21.09.2022 р.. Відповідно до письмових пояснень представника відповідача Світич П.В. від 1 вересня 2023 року на виконання ухвали суду від 25 травня 2023 року про витребування доказів у відповідача, в яких зазначає, що АТ «Ощадбанк» не має можливості надати до суду матеріали службового розслідування, оскільки підстави для його проведення були відсутні (а.с. 105-112). 12.12.2022р. у зв`язку з відмовою відповідача щодо вирішення зазначених питань та ненадання відповіді щодо проведення службового розслідування (службової перевірки) представник позивача звернувся до відповідача через ТВБВ № 10026/0124 із адвокатським запитом № АЗ-08/12/22-1 та заявою про долучення «Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань» щодо кримінального провадження № 12022105080002363 від 15.11.2022 р. (за заявою позивача до Департаменту кіберполіції Національної поліції України) (а.с. 27). Адвокатський запит та заява направлені на адресу ТВБВ № 10026/0124 були повернуті відправнику: «Повернення за зворотною адресою: За закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 28-35, 39-43). Згідно з п. 10.1. Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 120-123), клієнт зобов`язаний забезпечив гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефону (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрат незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. Відповідно до матеріалів справи позивач у позовній заяві, повідомленні про факт вчинення шахрайських дій (а.с. 21-22) зазначає, що невідома особа назвала останні чотири цифри його картки, а він не оголошуючи цих цифр під твердив, що названі цифри є такими, як назвала особа. Отже, суд погоджується,що позивач не порушував правил користування картковим рахунком, доказів на спростування даної обставини суду відповідачем не надано. Крім того, відповідно до п. 10.1.15 Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 120-123) у разі втрати або крадіжки Карти або у випадку їх компрометації клієнт зобов`язаний повідомити про це Банк, зателефонувавши до Контакт-центру, та надати інформацію згідно з інструкцією оператора Контакт-центру, що відповідно до позовної заяви, позивачем, після надходження смс про перекази коштів, було здійснено негайно. Відповідачем дана обставина також не спростовувалась. Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Згідно з ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду від 16серпня2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), зроблено висновок, що: «саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними;». Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15: «...не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19) та від 06 вересня 2023 року у справі № 686/30030/21 (провадження № 64/5111св23). Крім того, згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. А отже, саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів факту та обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за допомогою банкової системи. Натомість позивач вчинив всі необхідні дії, які входять в коло обов`язків клієнта банку при виникненні ситуації з безпідставно списаними коштами з її рахунку, а саме негайно зателефонував на гарячу лінію «Ощадбанку» та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося. У зв`язку з цим і відсутні підстави для покладення цивільно-правової відповідальності на позивача. Отже, з урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір» судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру (зобов`язати зарахувати на рахунок позивача безпідставно списані кошти, зобов`язати відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку, зобов`язати припинити нарахування позивачу процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом та зобов`язати скасувати нараховані позивачу проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом) у розмірі 1073 грн. 60 коп. з кожну вимогу немайнового характеру, що разом становить 4 294 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved