Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] , через свого представника - адвоката Старікова Є.О., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 17 квітня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №348. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Між ними втрачено відчуття поваги та кохання один до одного, між ними постійно виникають сварки з будь-яких приводів. Вони неодноразово намагалися знайти порозуміння та зберегти сім`ю, однак це не дало жодного результату. На даний шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні та сімейні відносини між ними фактично припинені, тому, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона звернулася до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат Старіков Є.О. в судовому засіданні позов підтримав та просить суд розірвати шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Представник відповідача - адвокат Руденко А.О. в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про надання сторонам додатково строку для примирення, оскільки відповідач [PERSON] має намір зберегти сім`ю та робить для цього все необхідне. \~ \~ \~ \~Із поданого відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач із позовом не погоджується, адже вважає, що шлюб ще можливо зберегти. Як до, так і після виїзду дружини із донькою за кордон, в них було порозуміння та взаємоповага, їх шлюб був заснований на любові та взаємоповазі, вони проживали однією сім`ю та будували спільні плани на майбутнє. Після виїзду дружини та доньки за кордон, вони підтримували відносини, спілкувались засобами мобільного зв`язку та обговорювали можливість якомога швидшого приїзду дружини з донькою додому. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 квітня 2016 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №348. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 квітня 2016 року (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5). Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За клопотанням\~представника відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвоката Руденка\~А.О.\~про надання\~сторонам строку\~для примирення,\~ухвалою суду\~від 17\~липня 2023\~року,\~провадження у\~справі було\~зупинено та\~надано сторонам\~строк для\~примирення тривалістю 3 (три) місяці, тобто до 17 жовтня 2023 року, однак, примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, примирення не відбулось. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно статті 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом встановлено, що наданий судом сторонам строк на примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, сім`я не відновилася, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стало те, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося та припинено і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам одного з подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому шлюб слід розірвати. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Крім того, суд вважає, що у клопотанні представника відповідача - адвоката Руденка А.О. про надання сторонам додатково строку для примирення, слід відмовити, оскільки це буде лише затягуванням процесу розгляду справи, так як судом вже вживалися заходи щодо примирення подружжя, але примирення не відбулося, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved