Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., право власності на квартиру [ADDRESS] набула позивач [PERSON] . Вказане право власності було зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» ДОР 13.01.2012 року. 17.07.2019 року позивачка виявила, що замки на її квартирі замінені, вона не змогла зайти до своєї власної оселі. Після порушення кримінального провадження № 12019040640001626 за ст. 190 КК вона набула статус потерпілої. З`ясувалося, що право власності перереєстроване за підробленим договором купівлі-продажу квартири 25.05.2019 року , де покупцем виявилася відповідачка [PERSON] . Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2022 року за результатами розгляду позову [PERSON] , її позовні вимоги задоволено частково: витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] кв. [ADDRESS] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.10.2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вподальшому [PERSON] відмовилася добровільно повертати власність позивачці, тому вона була змушена зветатися до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради задля реєстрації права власності за собою як законним власником та зняття з реєстрації незаконно зареєстрованої у квартирі відповідачки [PERSON] . Для відновлення свого права та проведення реєстраційної дії позивачка сплатила адміністративний збір 250 грн., потім сплатила за зняття з реєстрації [PERSON] адміністративний збір 43,60 грн. Таким чином, для відновлення свого порушеного права ( реєстрацію права власності та виписку незаконно прописаних осіб) позивачка зазнала прямих збитків у загальному розмрі 293,60 грн. Оскільки на протязі 3 років з 25.05.2019 року позивачка зазнала моральних страждань , була протиправно позбавлена своєї власності та змушена була постійно брати участь у судових засіданнях та слідчих діях , їй спричинено моральну шкоду через дії відповідачки, яка відмовилася добровільно знятися з реєстрації та повернути добровільно квартиру позивачці, цю шкоду вона оцінює в розмірі 10000 грн. Тому просить суд стягнути з відповідачки на свою користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 293,60 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу 8 000 грн. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Скалецький В.А. позовні вимоги підтримали, на їхньому задоволенні наполягали. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Безменко М.Є. проти задоволення позову заперечував, оскільки його довірителька неодноразово пропонувала позивачці домовитися, однак позичака не хоче спілкуватися. [PERSON] перебуває за кордоном наразі, тому не могла спричинити матеріальну та моральну шкоду позивачці. Доказів спричинення моральної шкоди жодних позивачкою не надано. Порушене кримінальне провадження щодо шахрайських дій невстановлених осіб, які заволоділи квартирою позивачки, не завершене. [PERSON] не спричиняла шкоду позивачці. Також просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке: На підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., право власності на квартиру [ADDRESS] набула позивач [PERSON] . Вказане право власності було зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» ДОР 13.01.2012 року. \~ \~ \~ \~ Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2022 року ( спрва № 932/4447/20 за результатами розгляду цивільного позову [PERSON] [PERSON] , її позовні вимоги задоволено частково: витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] кв. [ADDRESS] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.10.2022 року рішення суду першої інстанції від 11.05.2022 року залишено без змін, констатовано, що наявні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння , оскільки між власником [PERSON] (законним володільцем) та володільцем майна [PERSON] немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. №47039324 від 25.05.2019 року, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого цим же нотаріусом 25.05.2019 року за реєстровим номером 979, право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] . Дата державної реєстрації 25.05.2019 року, номер запису 31710394. Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування №12019040640001626 від 18.07.2019 року за фабулою заволодіння майном [PERSON] . Із висновку експерта №5156-19 від 24.03.2020 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по кримінальному провадженні №12019040640001626 вбачається, що підписи від імені [PERSON] у графі «Продавець» договору купівлі-продажу від 25.05.2019 року, реєстровий номер 979, у графі «Підпис» двох заяв від імені [PERSON] від 25.05.2019 року, виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.05.2019 року, суд 1 інстанції врахував висновок експерта №5156-19 від 24.03.2020 року, яким встановлено, що позивач [PERSON] не підписувала оскаржений договір купівлі-продажу, він підписаний іншою особою, а не позивачем, а тому договір є нікчемним. Тобто належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде віндикаційний позов, оскільки між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Задовольняючи позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння спірного майна, суд першої інстанції врахував позицію Верховного Суду та дійшов висновку, що між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, а тому належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде віндикаційний позов, відповідно вимога про витребування із чужого незаконного володіння спірного майна підлягає до задоволення. Викладене підтверджується також неможливістю застосування до даних відносин реституції та приписів ст.216 ЦК України, оскільки такі можуть застосовуватися у випадку недійсності договору. В даному випадку договір не укладено взагалі, він є нікчемним. У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~ \~ \~ \~Оскільки добровільно відповідачка [PERSON] відмовилася зареєструвати право власності за законним власником [PERSON] , повертати власність в натурі та знятися з реєстрації з квартири [ADDRESS] , позивачка була змушена звератися до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради задля реєстрації права власності за собою як законним власником та зняття з реєстрації незаконно зареєстрованої у квартирі відповідачки [PERSON] . Для відновлення свого права та проведення реєстраційної дії позивачка сплатила адміністративний збір 250 грн. для державної реєстрації права власності , що підтверджується відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 19.04.2023 року за № 5/5-83. Потім [PERSON] сплатила за зняття з реєстрації [PERSON] адміністративний збір 40,26 грн. , що підтверджується відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 02.05.2023 року за № 5/5-93. Таким чином, для відновлення свого порушеного права ( реєстрацію права власності та виписку незаконно прописаних осіб) позивачкою [PERSON] сплачено у загальному розмірі 290,26 грн. Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Оскільки в даному випадку позивачкою доведено неправомірність дій відповідачки, а відповідачкою не спростовано відсутність її вини у завданні шкоди, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивчаки [PERSON] спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 290,26 грн, частково моральної у розмірі 500 грн., витрати на правову допомогу з урахуванням спрощеного провадження та ціни позову, наявність відповідних доказів на підтвердження надання правничої допомоги ( договору, акту приймання-передачі наданих послуг тощо) в розмірі 1000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 288,50 грн.

Outcome: partial