Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з грудня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо протягом кількох років. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2020 року позов задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 21 грудня 2012 року у Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2263, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 грудня 2012 року. 15 березня 2023 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду. 04 квітня 2023 року ухвалою цього ж суду заяву про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення від 30 січня 2020 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасовано та призначено справу до розгляду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 05 червня 2023 року вищевказану справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року вищевказану справу прийнято до розгляду головуючим суддею Ішуніною Л. М. та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24 серпня 2023 року ухвалою суду змінено порядок судового провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак матеріали справи містять її заяву та заяву представника позивача про розгляд справи у відсутність позивача та відсутність її представника, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять заяву представника відповідача про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що відповідач та позивач не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільний побут, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Натомість 24 листопада 2023 року сторона відповідача подала до суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просив розірвати шлюб, строк на примирення не надавати. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 21 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21 грудня 2012 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис № 2263. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнав про що надав відповідну заяву. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 768,40 грн, підлягають стягненню на її користь з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved