Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою у них не склалося та їхній шлюб було розірвано. Окрім того, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу позивача. Позивач зазначив, що аліменти сплачує відповідачці своєчасно та у повному обсязі. Разом з тим, на сьогоднішній день, на утриманні у позивача перебуває 4 його дітей: [PERSON] , [INFO] , та 3 дітей від інших шлюбів, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазанчив, що він є працездатною особою та наразі проходить військову службу в ЗСУ та всіх своїх дітей забезрпечує в повному обсязі та рішення про стягнення аліментів виконує своєчасно та надалі буде продовжувати їх забезпечувати і підтримувати. Однак, у зв`язку з тим, що на його утриманні окрім 4 дітей також перебуває нинішня дружина, яка перебуває у дикретній відпустці, позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей від перших двох шлюбів доцільним є зменшення розміру аліментів на утримання кожного з дітей таким чином, щоб у сумі з розрахунку на кожну дитину виходила 1/10 частина його заробітку. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утрмиання доньки, до 1/10 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду 08.06.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. 05.07.2023 року на адресу суду від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначила, що відповідачка заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з огляду на наступне. Позивачка зазначає, що за рішенням суду від 10.03.2021 року позивач був позбавлений батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , з підстав ухилення від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки. Крім того, протягом 2020-2023 років позивач взагалі не сплачував аліменти на її утримання, у результаті чого утворилася заборгованість близько 125 000,00 грн. На даний час державним виконавцем у примусовому порядку стягуються кошти із заробітної плати позивача в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, відповідачка звернула увагу суду, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану, навпаки, він поліпшився, оскільки позивач перебуває на військовій службі. Разом з тим, спільна донька [PERSON] має хворобливий стан здоров`я: вроджену ваду серця - дефект міжпередсердної перетинки, додаткову хорду влівому шлуночку. Дитина періодично втрачає свідомість, та скаржиться на загальну швидку втомлюваність, загальну слабкість, колючий біль в області серця при незначних фізичних навантаженнях, а також вона є носієм гемолітичного стрептококу групи «В», що безумовно веде до додаткових витрат, пов`язаних з обстеженням, діагностикою та лікуванням дитини. Додатково відповідачка вказала, що незважаючи на всі хвороби дитина навчається в музичній школі по класу фортепіано та відвідує хореографічне відділення, що також несе додаткові витрати. Враховуючи викладене, просила суд в позові відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольниити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Просила у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилася донька. Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.46). Як вбачається з Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.02.2016 року (а.с.47). Окрім того, відповідно до Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2021 року позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] (а.с.48-49). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Отже особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо змінилось матеріальне становище або сімейний стан платника або одержувача аліментів. Таким чином зміна сімейного стану є окремою підставою для зміни розміру аліментів. Також у п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] він 24.09.2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.16). Від даного шлюбу у нього народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.17). Згідно Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 28.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи стягнення 09.03.2017 року до 07.07.2017 року, а починаючи з 08.07.2017 року у розмірі частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць та до досягнення дитиною повноліття (а.с.18-22). [INFO] у позивача [PERSON] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.24). Також, 25.08.2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». (а.с.23). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] (а.с.25). Таким чином, позивач [PERSON] є батьком 4 дітей, та втретє одружений. Крім того вказав, на зміну сімейного стану, оскільки на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у дикретній відпустці по догляду за дитиною. Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Про це зазначає Верховний Суд у своїй постанові від 14.12.2022 по справі №727/1599/22. Отже, обґрунтування сторони позивача, щодо зміни сімейного стану, наявність ще 3 дітей, які перебвають на його утриманні, визнається судом, як підстава для зменшення розміру аліментів, яка доведена належними та допустимими доказами. Водночас, суд звертає увагу на наступне. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд враховує, до початку служби у лавах ЗСУ у позивача була наявна заборгованість по сплаті пліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даного стороною відповідачки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні [NUMBER] у період з червня 2017 року по вересень 2018, січян 2020 року по листопад 2022 року позивачем не сплачувалися аліменти (а.с.50-51). Крім того, дитина [PERSON] хворіє, відповідно до медичних заключень дитина має ехо-ознаки деффекту міжпередсердної перетинки (2.8 мм), додаткова хорда у лівому шлуночку. Також, відповіднодо даних доказів, дитина потребує постійного огляду лікарів, проведення ультразвукових досліджень, проведення мікробіологічних досліджень, огляди та консультаціїу кардіолога. (а.с.52-70). Також, відповідно до Довідки №50 від 27.06.2023 року [PERSON] навчається в закладі «Вінницька дитяча музична школа №2 на фортепіанному відділенні у 3 класі та хореографічному відділенні у 4 класі. За період навчання з 01.09.2020 року по 31.05.2023 року було сплачено всього 21 060,00 грн. (а.с.71). На аркушах справи №72-83 містяться скрін-шоти переписки між позивачем та відповідачкою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/10 частки від його доходів. Народження ще 3 дітей, є свідомим батьківським кроком, що тягне за собою матеріальне утримання неповнолітніх дітей. Зокрема, суд вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] на 1/10 частку його доходів, у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану не буде спрямовано на належне забезпечення його першої народженої дитини - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме їїї інтересам, оскільки дитина хворіє та потребує постійного матеріального забезпечення з боку батьків для забезпечення її потреб у лікуванні та достатку загалом. Окрім того, суд зауважує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Відтак, суд, враховуючи інтереси дитини сторін, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та у першу чергу належне лікування, вважає, що вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , підлягають частковому задоволенню, а саме: зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] до 1/5 частки його доходів. При цьому, суд роз`яснює сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений або зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів із зазначенням мотивів для такого та їх обгрунтування. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов було задоволено частоково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: partial