Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Шумило Н.М., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Дідовод`є, Комарічського району Брянської області, яка померла [INFO] у місті Донецьк. Вказуючи на те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] . 03.11.2023 року Кіровським відділом запису актів громадянського стану Донецької міського управління юстиції МЮ ДНР було видане свідоцтво про смерть [PERSON] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 03.11.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , причина смерті: атеросклероз на хвороба серця, набряк легень, що є належним доказом смерті останньої. Заявник звернулась до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] від 21.11.2023 року №30.23-66, у зв`язку з ненаданням документа, форма якого визначена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.23). В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися. Представник позивача направила до суду клопотання про слухання заяви у її відсутності. Заяву підтримала та просила її задовольнити (а.с. 24). Представник заінтересованої особи про розгляд справи повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 25-28). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кіровським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.6). Відповідно до лікарської довідки про причину смерті №7526 від 03.11.2023 року смерть [PERSON] , [INFO] , настала з причин: атеросклероз на хвороба серця, набряк легень, що є належним доказом смерті останньої (а.с. 7-8). Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.11.2023 року відмовив у реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у Донецькій обл.., Київському районі з причини відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України на підставі наданих заявником документів (а.с.12). Відповідно до статтями 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На підставі п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд керується також положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України, якою визначено, що Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року зі змінами, затверджений перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення бойових дій або перебувають тимчасовій окупації. У вказаному переліку зазначена Лиманська міська громада. Суд враховує, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд, як виняток, приймає до уваги дані смерть особи, дату і місце, які зазначені у документах, виданих на окупованій території. Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Донецьк, Київського району, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне реєстрації такого факту у встановленому законом порядку. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved