Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною вказуючи, що остання страждає на психічні розлади, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства. Внаслідок стійкого хронічного психічного розладу [PERSON] неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують її життєдіяльність, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також захищати свої права та виконувати свої обов`язки, внаслідок чого перебуває на обліку у психіатра в Київській міській психоневрологічній лікарні №2. Через свій стан [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки. На підставі викладеного заявниця звертається до суду з даною заявою, просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. 16.08.2023 року до суду надійшло подання Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення [PERSON] опікуном доньки [PERSON] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] повністю підтримала свої вимоги, просила суд задовольнити її заяву, визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи Хорошун М.Ф. в судовому засіданні повністю підтримала заяву та подання, просила суд задовольнити в повному обсязі. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та подання Органу опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про призначення опікуна підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Заявниця [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] страждає на психічні розлади, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, перебуває на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні №2. Внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу [PERSON] неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, самостійно захищати свої права, виконувати свої обов`язки, потребує опіки над нею. Вищевикладене підтверджується також Висновком судово-психіатричного експерта № 918 від 29.08.2023 року, згідно якого у теперішній час [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді резидуально-органічного ураження головного мозку з інтелектуальною недостатністю ступеню імбецильності та емоційно-вольовими порушеннями (F 06.8 за МКХ-10); за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за своїм психічним станом [PERSON] не може особисто дати пояснення по суті справи. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою в частині визнання [PERSON] недієздатною. Що стосується вимог про призначення опікуна, то судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до п. 3 ст. 67 ЦК України опікун вчинює правочин від імені та в інтересах підопічного. В поданні органу опіки та піклування № 102-03/36-3725 від 15.08.2023 року вказано про те, що у разі визнання [PERSON] недієздатною, просять встановити над нею опіку та призначити опікуном матір [PERSON] . Враховуючи те, що ніяких протипоказань вказаній особі для встановлення опікунства над [PERSON] не встановлено, тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] щодо призначення опікуном [PERSON] . Судові витрати у справі відносяться за рахунок держави. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. На підставі викладеного,

Outcome: approved