Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

28.09.2023 представник позивача [PERSON] [PERSON] подала через систему «Електронний суду» до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить змінити призначений судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.09.2023 по справі № 446/1803/23, спосіб стягнення аліментів. Свої вимог позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, зазначає, що з часу винесення судового наказу змінилось матеріальне становище позивача, яке зумовлене подорожчанням необхідних засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності в тому числі, що стосується догляду за дитиною, а тому зазначених коштів є недостатньо, а також покращилось матеріальне становище відповідача. Відповідач має можливість належним чином утримувати дитину, він є фізично здоровим, працездатним. Відтак, з урахуванням матеріального становища відповідача, збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, первинно визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню, внаслідок чого, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи відбудеться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не з`явилися, однак подали через канцелярію суду заяви в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони в справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15.06.2023 розірвано. (а.с.9) 25.02.2014 народилася [PERSON] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2014 (а.с.12). 04.09.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області було винесено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.16) Позивачка, покликаючись на положення ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, просить суд змінити розмір аліментів, який визначений рішенням суду на утримання неповнолітньої доньки. Таким чином, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої доньки, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивачки, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення чи збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивач [PERSON] на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів покликається на збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшенням потреб у навчанні дитини та зміною матеріального становища відповідача. Щодо покращення матеріальних умов відповідача, [PERSON] вказує, що відповідач працює в ТОВ «Кранбудмонтаж» в смт. Добротвір та має хороший і стабільний дохід у зв`язку з чим матеріальне становище відповідача значно покращилося. Оцінюючи такі доводи позивача суд вважає, що надані позивачкою докази щодо покращення матеріального становища відповідача у зв`язку із його влаштуванням на роботу, та отриманням останнім постійного доходу, є належними, допустимими та може бути підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Враховуючи наведене суд також зазначає, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, при цьому, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дитини, який визначений в сумі 2833 грн., її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини, суд вважає, що збільшення розміру аліментів, які згідно з рішенням суду стягуються щомісячно в твердій грошовій сумі до 4000 гривень, забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, належні умови її проживання та розвитку, і при цьому інтереси доньки сторін будуть захищеними, оскільки вона буде забезпеченою матеріальним утриманням від батька, з яким не проживає, що гарантовано як нормами національного, так і нормами міжнародного законодавства. При визначенні такого розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я дитини, неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а саме те, що у нього є постійне місце праці та стабільний дохід, а також інші обставини, які мають значення для справи. Тому, враховуючи обов`язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, збільшивши розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідачі такі в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня набранням рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим суд зазначає, що згідно ч. ч. 1, 3 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволення вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved