Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

07 липня 2023 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що у липні місяці 2023 року, у додатку «ДІЯ» вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 червня 2023 року, ВП № 65665097, відповідно до якої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю. О. відкрито виконавче провадження № 65665097 з примусового виконання виконавчого напису № 5295, виданого 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В., щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» заборгованості у розмірі 41\~609,86 грн. Крім того, у додатку «ДІЯ» позивач отримала постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09 червня 2021 року та постанову про арешт коштів боржника від 19 червня 2023 року. При цьому, сам виконавчий напис № 5295, виданий 01 квітня 2021 року позивач не отримувала. Після отримання вказаної постанови позивач намагалася встановити фактичні обставини та причини стягнення грошових коштів у відповідача та третіх осіб, однак з`ясувати обставини та отримати відповідні документи самостійно позивачеві не вдалося. До моменту ознайомлення зі вказаними вище постановами, позивачеві не було відомо про будь-які грошові вимоги відповідача. Жодних нотаріально посвідчених договорів, у тому числі на таку суму, між позивачем та відповідачем не укладалось. Будь-яких письмових вимог, претензій чи повідомлень позивач не отримувала. Позивач, посилаючись на правові висновки Верховного Суду в подібних справах, зазначає, що стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку лише на підставі нотаріально посвідченого договору. У зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, позивач указує, на те, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, у зв`язку з чим просить задовольнити позов у повному обсязі. Постановленою суддею ухвалою від 11 липня 2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Постановленою суддею ухвалою від 14 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Також ухвалою витребувано докази у справі. Докази отримано судом 10 жовтня 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, 25 вересня 2023 року подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання потворно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 28 лютого 2017 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» укладено кредитний договір № 1/3084357,\~на підставі\~якого позивачеві\~надано грошові\~кошти в\~розмірі 42\~708,18\~грн /а.с.43 зворот-44/. 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5295, яким стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 1/3084357 від 28 лютого 2017 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Креді Агріколь Банк» за вказаним кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-2018 від 19 квітня 2018 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19 квітня 2018 року по 23 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 40\~609,86 грн, з яких: 33\~412,53 грн заборгованість за основним боргом; 1\~866,99 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 4\~873,54 грн заборгованість по сплаті комісійної винагороди; 456,80 грн заборгованість за пенею. За вчинення виконавчого напису нотаріуса стягнуто плату із стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» складає 41 609,86 грн /а.с.47/. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю. О. від 09 червня 2021 року та від 21 липня 2023 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 65665097 з примусового виконання виконавчого напису № 5295, вчиненого 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В. /а.с.59, 63/. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20 червня 2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як установлено судом, вищевказаний Кредитний договір нотаріально не посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved