Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] , через адвоката Луньову Н.Ю. (ордер, а.с.23,24), звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання їх повнолітніх синів [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. У позовній заяві позивачка вказує, що мають з відповідачем спільних синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на час звернення до суду продовжують навчання. Син [PERSON] є студентом 1-го курсу Національного Університету біоресурсів та природокористування. Син [PERSON] навчається у Німеччині, в м. Дортмунді, Ромбергському професіональному коледжі (коледж імені Гісберта фон Ромберга). Позивачка вказує, що несе самостійно витрати на проживання, харчування, проїзд дітей. Сини є студентами і не мають самостійного доходу. Доходи позивачки не дозволяють належно забезпечувати дітей на період їх навчання, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.26,27). У заяві від 11 вересня 2022 року стороною позивача вказано про допущення описки щодо адреси реєстрації позивача [PERSON] , просить вважати правильну адресу реєстрації: [ADDRESS] (а.с.33). Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відзив подано з дотриманням вимог ст.178 Цивільного процесуального Кодексу (ЦПК) України, з підтвердженням опису вкладень, направлених учасникам справи (а.с.38-97). У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що він є непрацюючою особою, має статус малозабезпеченого; стан його здоров`я незадовільний; утримає свою матір пенсійного віку; існує заборгованість за житлово-комунальні послуги. Відповідач надає допомогу синам. Вказує, що з ним проживає їх син [PERSON] , 2000 року народження, який перебуває у тяжкому психологічному стані через розлучення батьків та військових дій в країні. Відповідач зазначає, що позивачкою не надано докази, які б підтверджували утримання нею сина, який навчається у Німеччині. Сину [PERSON] за рахунок Федеральної республіки Німеччині здійснюється оплата оренди житла, медичне та пенсійне страхування. Відповідач перераховує кошти на банківську карту сина [PERSON] за потреби. Стороною позивачки подано відповідь на відзив на позовну заяву, яка судом не приймається, оскільки відповідь на відзив подано без дотримання вимог ст.ст.178,179 ЦПК України (а.с.99-108). Відповідно до ч.3 ст.179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою-п`ятою статті 178 ЦПК України. Так, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (ч. 4 ст. 178 ЦПК України). Разом з тим, згідно п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Поштова квитанція відправлення (а.с.99) без опису відправником вкладання не може слугувати, за відсутністю опису, належним чином здійснення стороною позивача направлення відповідачу відповіді на відзиву. Також суд не приймає надані стороною позивача письмові пояснення до позовної заяви та додані до них докази, які надійшли до суду 23 жовтня 2023 року, з огляду на наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті для сторони позивача є позовна заява та відповідь на відзив, правом на подання яких позивач скористалась. Крім того, додатки до письмових пояснень, які надані стороною позивача, є письмовими доказами, які відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати разом із позовною заявою. Суд може визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити такий строк лише за заявою учасника справи, що регламентовано ч. 1 ст. 127 ЦПК України, разом з цим такої заяви позивач не подала. А тому, згідно ч. 3 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Справа розглядається за правилами статтей 274-279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі матеріалів справи. Оскільки судом постановлено розглядати справу без виклику сторін, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно з вимогами ч. 2ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали заяви, дослідивши надані сторона докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається свідоцтва про шлюб, виданого повторно, сторони [PERSON] та [PERSON] 24 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 1514 від 24 жовтня 2008 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва (а.с.10). За матеріалами справа, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками синів: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1588 від 02 липня 2004 року, Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції місті Києві; [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1434 від 16 жовтня 2001 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (а.с.16,17). Відповідно до довідки № 4394, виданої 11 липня 2023 року [PERSON] , він є студентом Національного університету біоресурсів і природокористування України (ІV рівень акредитації), 1-го курсу 2-го групи денної форми навчання факультету тваринництва та водних біоресурсів; наказ № 1187 «СК» від 05 вересня 2022 року, навчається з 19 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року (а.с.20). Відповідно до довідки від 16 травня 2023 року Професійного коледжу Гізберт-фон-Ромберг, [PERSON] проживає у [ADDRESS] ; є студентом професійного коледжу, навчається з 31 квітня 2022 року до 31 липня 2025 року (а.с.18). З довідки про надання допомоги для забезпечення життєдіяльності « Jobcenter» Дортмунд від 27 квітня 2023 року, вбачається наступна інформація: [PERSON] , [INFO] , номер [NUMBER] , забезпечено медичним страхуванням до 30 листопада 2023 року, пенсійним страхуванням - до 30 листопада 2023 року, повідомлення до німецького пенсійного страхування. Загальна щомісячна сума надана за період з червня до листопада 2023 року у розмірі 719,00 Євро, одержувачі: [PERSON] - 502,00 Євро, DEW21 - 52,00, Муніципальне об`єднання Дортмунда - 165 Євро (а.с.75,76). Відповідно до платіжних доручень № № Р24А1688805110D6077 від 13 вересня 2023 року, Р24А1718261241D4028 від 20 вересня 2023 року платник [PERSON] направляв отримувачу [PERSON] на картковий рахунок грошові кошти відповідно 52,84 та 30,34 Євро (а.с.43,44). Також, відповідно платіжних інструкцій № Р24А1612741943D30597 від 24 серпня 2023 року, № № Р24А1632512505D1518 від 30 серпня 2023 року платник [PERSON] направляв отримувачу [PERSON] на картковий рахунок грошові кошти відповідно 34,68 та 13,73 Євро (а.с.45,46). Відповідно до квитанцій АТ «Універсал Банк», АТ «Сенс Банк», від 27 лютого 2020 року, 21 вересня 2021 року, 10 лютого 2023 року [PERSON] здійснював перерахування грошових коштів, одержувачем у квитанціях зазначено [PERSON] (а.с.64-66). Також, [PERSON] здійснював транзакції з вересня по листопад 2022 року до [PERSON] грошових коштів на загальну суму 501,24 Євро (а.с.47-53). Згідно зі ст.198 Сімейного кодексуУкраїни батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу (СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , як указано в наведеній вище довідці про надання допомоги «Jobcenter» Дортмунд від 27 квітня 2023 року, забезпечено життєдіяльність країною, у якій він перебуває на навчанні в м. Дортмунді (Німеччина). Відповідачем підтверджено надання йому відповідної допомоги. У позовні заяві позивачка вказує, що вона несе витрати на проїзд сина [PERSON] в м.Дортмунді, його проживання там, при цьому належних та допустимих доказів стосовно цих обставин суду не надано. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , оскільки його забезпечення проводиться країною, в якій він навчається. Водночас, суд погоджується з доводами позивачки про те, що у зв`язку з навчанням сина [PERSON] вона потребує матеріальної допомоги, останній навчається для здобуття вищої освіти і не досяг 23-річного віку. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивачки 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання до досягнення ним 23 -річного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання повнолітнього сина у межах суми платежу на 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати звільняється за позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави 536,80 грн., виходячи із часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial