Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

03 жовтня 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся орган опіку і піклування Городоцької сільської ради Рівненської області в інтересах [PERSON] та [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідачка), в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] та передати їх органу опіку і піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Короткий зміст заяв по суті справи. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що в службі у справах дітей Городоцької сільської ради Рівненської області на постійному контролі перебуває сім?я [PERSON] . [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] разом з синами [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Обарівською сільською радою 17.07.2008) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Обарівською сільською радою 03.02.2014). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, від 23 жовтня 2019 року, державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Матір дітей, [PERSON] , має другу групу інвалідності з причини загального захворювання з ураженням центральної нервової системи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціально експертною комісією від 19 листопада 2020 року та пенсійним посвідченням № [NUMBER] , якими засвідчено, що вона працездатна в спеціальних створених умовах. Позивач зазначає, що [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та пенсію по інвалідності, але часто використовує її не за призначенням. У зв?язку із ухиленням матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, не створення умов для проживання синів, їх було поставлено на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, на підставі наказу начальника служби у справах дітей Городоцької сільської ради від 25.10.2021 року. При проведенні соціальним інспектором відділу соціального захисту населення та захисту прав дітей оцінки потреб сім`ї [PERSON] , встановлено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини в сім`ї є неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. З мамою проведено бесіди щодо вибору ефективних методів виховання дітей, недопущення випадків жорстокого поводження з дітьми, покращення житлових умов. В ході проведення профілактичних рейдів на території Городоцької сільської ради постійно здійснювалися обстеження умов проживання дітей [PERSON] . Однак, ситуація в сім`ї не покращувалася, до служби у справах дітей Городоцької сільської ради постійно надходили скарги сусідів та небайдужих громадян щодо неналежного виховання дітей. Більш того, через неналежні умови проживання, образи відсутність приготування їжі [PERSON] почав втікати з дому. Службою у справах дітей Городоцької сільської ради, за погодженням служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації, у звязку із неналежним вихованням дитини та не створенням умов для проживання, [PERSON] влаштовано на тимчасове перебування до КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» РОР. На засіданні комісії із захисту прав дитини Городоцької сільської ради від 09 серпня 2023 року прийнято рішення щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладені обставини позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання з участю сторін на 14:10 год. 13 листопада 2023 року. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року клопотання відповідача про виклик свідка [PERSON] задоволено. Викликано в судове засідання [PERSON] та [PERSON] для з`ясування їхньої думки з приводу позбавлення [PERSON] батьківських прав. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10:30 год. 22 листопада 2023 року. В судовому засіданні оголошено перерву до 11:00 год. 28 листопада 2023 року. Встановлені обставини справи в судовому засіданні 22.11.2023 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка заперечила щодо позовних вимог, просила не позбавляти її батьківських прав. Зазначила, що за час перебування молодшого сина у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» РОР переосмислила своє ставлення до дітей, просила повернути [PERSON] додому. Також повідомила, що відмовляється від своїх заяв, в яких просила позбавити її батьківських прав. В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] та [PERSON] , та проживає в одному будинку зі сім`єю свої доньки підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Разом з тим зазначила, що їхня родина потрапила у складну життєву ситуацію, донька є хворою і її стан здоров`я не дозволяє в повній мірі дбати про себе та синів. Зазначила, що їй достеменно відомо, що донька пожаліла про свої звернення до органу опіки і піклування про позбавлення її батьківських прав. Вказує, що їхня родина хоче бути разом. [PERSON] просила суд не позбавляти її доньку батьківських прав, обіцяючи при цьому в усьому допомагати донці та внукам. Також в судому засіданні суд заслухав думку синів відповідачки [PERSON] та [PERSON] . Відтак, сини [PERSON] , просили суд не позбавляти їхню матір батьківських прав. Старший син відповідачки [PERSON] пояснив, що він розуміє, що байдужість одне до одного ускладнила життя їхньої сім`ї. Тож, для збереження сім`ї та відновлення гарних стосунків, готовий докласти зусилля, щоб допомагати та підтримувати матір та молодшого брата. Свого старшого брата підтримав [PERSON] , просив суд повернути його додому. На запитання суду, чи буде й надалі втікати з дому, ствердно відповів, що ні. 22 листопада 2023 року через канцелярію суду сторони подали заяви про продовження розгляду справи за наявними матеріалами без їхньої участі. Судом заслухані позиції сторін та свідка, відтак суд не вбачає перешкод продовжити розгляд прави за відсутності учасників справи, на підставі документів та доказів, що наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання 28 листопада 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заслухавши сторін, свідка, дітей, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] є матір`ю двох синів непонолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00024319527 від 23.10.2019 року та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Обарівської сільської ради 03.02.2014 року. Запис про батька [PERSON] та [PERSON] здійснений за прізвищем та громадянством відповідачки, а ім`я та по батькові батька дітей записано за її вказівкою, що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00024319527 та №00024319905 від 23.10. 2019 року (державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері)). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 28.06.2023 №510 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] -син, [PERSON] -син, [PERSON] -мати, [PERSON] -сестра, [PERSON] - племінниця. Також факт проживання [PERSON] та [PERSON] з матір`ю за вищезазначеною адресою, підтверджують витяги з реєстру територіальної громади, видані Городоцькою територіальною громадою №2023/004809569 та №2023/004809812 від 28.06.2023 року. Із долученого акта прийому дитини до центру від 19.07.2023 року вбачається, що [PERSON] влаштований до КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» РОР. Судом встановлено, що у зв`язку із ухиленням [PERSON] від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, її сім`я перебувала на постійному контролі в службі у справах дітей Городоцької сільської ради. В матеріалах справи наявні акт оцінки потреб сім`ї/особи і висновок оцінки потреб сім`ї, складений соціальним інспектором [PERSON] та головним спеціалістом [PERSON] за період 30.08.2021 року по 02.09.2021 року та затверджений головою Городоцької сільської ради Поліщуком Сергієм 02.09.2021 року. Даним висновком встановлено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків у зв`язку із хворобою. Тому, сім`я потребує соціального супроводу. Матір дітей, [PERSON] , має другу групу інвалідності з причини загального захворювання з ураженням центральної нервової системи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціально експертною комісією від 19 листопада 2020 року та пенсійним посвідченням № [NUMBER] , якими засвідчено, що вона працездатна в спеціальних створених умовах. Згідно з наказом служби у справах дітей Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 37 від 25.10.2021 року «Про постановлення на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», на облік постановлено [PERSON] та [PERSON] , як дітей які перебувають у складних життєвих обставинах, на підставі проживання дітей у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання свої батьківських обовязків. Відповідно до актів обстеження умов проживання Служби у справах дітей Городоцької сільської ради від 25.04.2023 року та від 19.07.2023 року виявлено, що для виховання та розвитку дітей не створені належні умови для проживання, діти не забезпечені продуктами харчування. Згідно з довідки № 148 від 29.09.2023 року [PERSON] навчається в 9-А класі Обарівському ліцеї Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області. З наданої Обарівським ліцеєм Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області характеристики [PERSON] вбачається, що він зарекомендував себе як здібний учень, має добре розвинену пам`ять. Проте до уроків готується рідко, часто пропускає заняття та запізнюється. Під час дистанційного навчання на зв`язок не виходив, пояснюючи це відсутністю звязку і технічних засобів. Згідно з довідки № 140 від 17.08.2023 року [PERSON] при подачі необхідних документів навчатиметься в 4-А класі Олександрійського ліцею імені Андрія Мельника Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області Рівненського району Рівненської області. З наданої Обарівським ліцеєм Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області характеристики [PERSON] вбачається, що він врівноважений та старанний учень. Має інтерес до навчання та для здобуття нових знань. Відповідно до характеристики, виданою Городоцькою сільською радою 26.06.2023 року №89/13-01-08/23, [PERSON] характеризується з позитивної сторони, як хороша мама, яка сама виховує двох синів [PERSON] 2008 року народження та [PERSON] 2014 року народження. У витязі до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Городоцької сільської ради №8 від 09.08.2023 року зазначено, що під час профілактичних рейдів на території Городоцької сільської ради постійно здійснювалися обстеження умов проживання дітей [PERSON] та фіксувалися: відсутність продуктів харчування, незабезпечення необхідних умов виховання та розвитку дітей, незадовільні матеріально-побутові умови. Стало відомо про агресію з боку матері до синів. Постійно надходили скарги від небайдужих сусідів та небайдужих громадян щодо неналежного виховання дітей. Більш того, неналежні умови проживання, образи, відсутність приготовлених страв стали причиною втечі [PERSON] . Оскільки проведена робота з мамою, членами родини щодо створення умов для належного виховання та проживання дітей в сімї позитивного характеру не дала, комісія одноголосно ухвалила рішення: підготувати службі у справах дітей Городоцької сільської ради проєкт висновку органу опіки та піклування Городоцької сільської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно синів. Рішенням виконавчого комітету Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області №169 від 18.08.2023 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав» затверджено висновок органу опіки та піклування Городоцької сільської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків та захисту прав та інтересів дітей. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Законодавцем передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 за №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п.п.16, 18 вищезазначеної постанови роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 11 серпня 2021 року у справі № 621/492/20 та від 12 травня 2021 року у справі № 689/551/20-ц. Пунктами 1, 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного та гармонійного розвитку особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, у випадку такої можливості, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і, в будь-якому випадку, в атмосфері любові та духовного і матеріального забезпечення. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В межах розгляду даної справи про позбавлення батьківських прав [PERSON] суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки вважає такий висновок передчасним. Як на підставу пред`явлення даного позову, орган опіки і піклування покликався на те, що [PERSON] ухиляється від виконання передбачених законодавством обов?язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, у зв`язку із хворобою. У відповідачки діагностовано захворювання з ураженням центральної нервової системи та встановлено другу групу інвалідності. Очевидно, що діагностована хвороба впливає на стан здоров`я позивачки, що в свою чергу створює їй певні труднощі в повсякденному житті. Факт з`явлення відповідачки в судові засідання та категоричне заперечення щодо задоволення позовних вимог, свідчать про бажання останньої брати участь у вихованні дітей та прикласти свої зусилля і змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. На переконання суду відповідачка під час розгляду справи, займаючи активну позицію по відстоюванню своїх прав та інтересів, продемонструвала своє бажання виконувати батьківські обов`язки, що само по собі свідчить про відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав. Суд враховує позицію матері відповідачки [PERSON] , яка в судовому засіданні повідомила, що буде допомагати своїй доньці та внукам. Для суду вагомими також є позиції синів відповідачки, які просили суд не позбавляти матір батьківських обов`язків, при цьому кожен з них пообіцяв утриматися від дій, які б стали підставою для реагування держави та оцінки належного виконання їхньою матір`ю батьківських обов`язів. Для прикладу молодший син відповідачки [PERSON] просив повернути його додому, обіцяв більше не втікати дому, а старший син [PERSON] вказав, що допомагатиме матері та братові в силу своїх можливостей. На переконання суду, передчасне позбавлення матері двох дітей батьківських прав, коли існує ймовірність зміни поведінки матері у кращу сторону, а усі члени сім`ї прагнуть долучитися до її збереження та відновити відносини, які грунтуватимуться на взаємодопомозі, може завдати непоправної психологічної шкоди, як матері так і дітям. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які не виконують батьківських обов`язків, участь в судових засіданнях відповідачки, позицію синів та їхньої бабусі, свідчить про бажання сім`ї [PERSON] бути разом та зберегти сім`ю, саме тому суд приходить до висновку про передчасність прийняття такого рішення і надання можливості відповідачці змінити ставлення до виховання синів [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що в діях відповідачки має місце неналежне виконання батьківських обов`язків відносно дітей, а тому її слід попередити про необхідність змінити ставлення до їх виховання, відновити атмосферу любові та взаємної підтримки. За встановлених обставин, суд покладає на Службу у справах дітей за місцем проживання дітей обов`язок продовжувати контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. А тому, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed