Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

05\~жовтня 2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] ,\~в якій\~позивач просив\~зменшити розмір\~стягнення аліментів,\~утримуваних з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/12 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову вказує на те, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з Судовим наказом по справі № 235/4262/18, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області з нього - [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 липня 2018 року. Вказаний судовий наказ було винесено відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. В обґрунтування\~позивних вимог\~посилається на\~те,\~що 23\~жовтня 2019\~року він\~отримав виробничу\~травму.\~Внаслідок трудового\~каліцтва та\~тривалого лікування\~було встановлено\~групу інвалідності\~1-Б\~з 13\~лютого 2020\~року безстроково.\~Крім того\~відбулося погіршення\~стану здоров`я,\~що підтверджується\~випискою з\~медичної карти\~стаціонарного хворого\~№34565\~від 11\~вересня 2020\~року,\~в якій\~зазначено повний\~діагноз:\~Після ампутаційні\~дефекти правого\~стегна в\~н/з,\~лівої гомілки\~в в/з\~внаслідок виробничої\~травми (23.10.2019\~року)\~перелом лівої\~ліктьової кістки,\~що зрісся,\~стан після\~МОК пластиною.\~На сьогоднішній\~день змінився\~його склад\~сім`ї\~і,\~відповідно,\~матеріальне становище.\~28\~жовтня 2016\~року він\~одружився із\~ [PERSON] .\~Крім того\~з ними\~разом проживає\~син дружини\~від першого\~шлюбу \~ [PERSON] ,\~2010\~року народження.\~\~Також,\~до травми\~на утриманні\~перебувала його\~мати [PERSON] ,\~яка є\~людиною похилого\~віку,\~отримує пенсію\~у розмірі\~2\~718,42\~грн.\~В даний\~час він\~перебуває на\~обліку у\~ПФУ,\~як особа\~з інвалідністю\~та отримує\~в середньому\~1853,29\~грн.\~пенсії.\~Вказує,\~що за\~час перебування\~на лікарняних\~в нього\~утворилася заборгованість\~зі сплати\~аліментів,\~тому відрахування\~з нарахованої\~пенсії та\~щомісячної страхової\~виплати Фонду\~соціального страхування\~складають в\~середньому 3\~750,98\~грн.\~При цьому,\~прожитковий мінімум\~на дичину\~віком до\~11\~років складає\~станом на\~01.04.2021\~рік з\~01\~січня 2021\~року у\~розмірі 2\~395,00\~гривень на\~місяць,\~тобто за\~рік 28\~740,00\~гривень,\~аж ніяк\~ні 36\~303,50\~гривень (за\~період з\~серпня 2020\~року по\~липень 2021\~року),\~що втричі\~перевищує мінімум,\~потрібний для\~дитини відповідного\~року. У зв`язку з викладеним, позивач звертається до суду з даним позовом. 21 лютого 2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила що позовні вимоги не визнає. Позивач вказує, що у нього на утриманні перебуває його дружина та син дружини від попереднього шлюбу, однак доказів про те, що позивач зобов`язаний утримувати дружину та сина дружини від попереднього шлюбу ним не надано. Вважає, що зменшення розміру аліментів у частині 1/12, тобто у розмірі 818,58 грн. на місяць, не відповідатиме нормам закону, щодо достатнього рівня життя. У зв`язку з викладеним просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Розглянувши клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судового засідання в режимі відеоконференції від 11.10.2023 року, суд ухвалив відмовити у його задоволені оскільки справа розглядається без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, та представником позивача порушений порядок подання клопотання, а саме: не виконано вимоги ч. 2 ст. 212 ЦПК України. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідач є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 514 (а.с. 19). Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2018 року по справі № 235/4262/18 було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] ,\~у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері [PERSON] ,\~ [INFO] , починаючи з 17 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 14). Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина, з частини зі всіх видів його заробітку щомісячно на 1/12 частину зі всіх видів його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що на теперішній час він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, що стягуються судовим наказом, у зв`язку із станом здоров`я та матеріальним становищем. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що 28 жовтня 2016 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 238 (а.с. 16). Згідно довідки Миргородської міської ради №11572 від 12 серпня 2021 року про склад сім`ї, виданої [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані дружина - [PERSON] , 1979 року народження та її син [PERSON] , 2010 року народження (а.с. 20). 23 жовтня 2019 року позивач [PERSON] отримав виробничу травму. Внаслідок трудового каліцтва та тривалого лікування було встановлено групу інвалідності 1-Б з 13 лютого 2020 року безстроково, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №087955 від 13.02.2020 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (а.с. 29). Погіршення стану здоров`я підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №34565 від 11.09.2020 року, в якій зазначено повний діагноз: Післяампутаційні дефекти правого стегна в н/3, лівої гомілки в в/3 внаслідок виробничої травми (23.10.2019 року) перелом лівої ліктьової кістки, що зрісся, стан після МОК пластиною (а.с. 30). Згідно довідки Фонду соціального страхування України в Донецькій області №27.02-04/68 від 11.08.2021 року вбачається, що [PERSON] з 23.04.2002 року по теперішній час знаходиться на обліку в управлінні, та отримує щомісячні страхові виплати у разі втрати професійної працездатності 100% внаслідок трудового каліцтва та має І групу інвалідності. З 01.09.2020 року згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 56910538 від 25.09.2020 року із страхової виплати [PERSON] щомісячно утримується аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с. 26). Крім того, згідно довідки Управління Пенсійного Фонду в Донецькій області вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у розмірі, середній розмір якої з листопада 2020 року по липень 2021 року складає 1\~853,29 грн. (а.с. 27-28), За змістом\~ст. 180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. \~Водночас, суд ураховує, що під час розгляду справи не було доведено належними та допустимими доказами, що син дружини [PERSON] , [PERSON] перебуває на утриманні позивача, батьком якої не є позивач, а інша особа, на яку законом покладено обов`язок по утриманню. Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд вважає встановленим та доведеним факт погіршення стану здоров`я позивача у порівнянні зі станом його здоров`я на момент ухвалення судового наказу про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу та часткову зміну матеріального становища, а тому суд приходить до переконання, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів буде 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Беручи до уваги викладене, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і аліменти, які стягується з позивача на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2018 року по справі № 235/4262/18 слід зменшити з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде справедливим та об`єктивним розміром з урахуванням встановлених у справі обставин та приписів діючого законодавства. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 1 групи, то судові витрати по справі підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі\~ст.ст.\~7,\~180,\~182,\~192\~СК України,\~та

Outcome: partial