Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до\~\~ [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця безстроково. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] з 15.08.1981 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та є пенсіонером за віком та інвалідом 2 групи. Вказує, що на теперішній час не працює. Розмір пенсії за останні шість місяців складає 17993,71грн. З березня 2023р. позивач отримує пенсію у розмірі 3479,60грн. Зазначає, що відповідач будь-якої допомоги не надає. Разом з тим, [PERSON] є військовим пенсіонером та отримує пенсію в приблизному розмірі 10000,0грн. Також відповідач працює лікарем-терапевтом в Військово-медичному клінічному центрі Північного округу. Позивач вказує, що 10 серпня 2021р. перенесла інфаркт. Основні діагнози згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 18.08.2021р. ішемічна хвороба серця, гострий передній інфаркт міокарда, стентування, гіпертонічна хвороба III 2 ступеню, ризик 4. Після перенесеного інфаркту отримала інвалідність та була вимушена піти з роботи. На теперішній час єдиним джерелом існування є пенсія за віком. Вказує, що особистих доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня та лікування. Після інфаркту потребує щоденного вживання ліків для підтримки здоров`я, двічі на рік проходження лікування в умовах стаціонару та тричі на рік контролю за станом здоров`я шляхом здавання аналізів, ЕКГ. На щоденні ліки та витрати на стаціонарне лікування позивач витрачає всю пенсію і постійно потребую матеріальної допомоги. Загальна сума вартості медичних препаратів на місяць складає 2641,37 грн., що є більш ніж половину доходів позивача. \~\~Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач позов не визнав з посиланням на наступне. 1. Позивач та відповідач зареєстровані за різними адресами, з 2016 не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають взаємного матеріального забезпечення та піклування, тобто відсутні наміри позивачки та відповідача мати стійкі відносини, притаманні шлюбу. 2. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 2093 гри. Як зазначає позивачка з березня 2023 року її пенсія складає 3479,60 грн, тобто є більшою, ніж поріг прожиткового мінімуму встановленого законом. 3. Посилання позивачки на рекомендації лікарів щодо вживання ліків слід оцінувати критично, оскільки це рекомендації, а не обов`язковий курс лікування. Позивачка не надає жодних доказів саме необхідності вживання наведеного переліку ліків (протоколи лікування, тощо). Окрім того, позивачка не надала жодних доказів вартості ліків яка зазначена у позові. 4. З 27 лютого 2023 року діє Реєстр лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою «Доступні ліки». Починаючи зі старту програми (2017 рік) пацієнти з серцево-судинними захворюваннями, бронхіальною астмою чи діабетом II типу мають можливість отримати ліки безоплатно або з доплатою. 5. Матеріали справи не містять жодних доказів обставин на які посилається позивачка в частині матеріальної спроможності відповідача надавати допомогу позивачці. Також відповідач зазначив, що він є інвалідом війни 3-ї групи. В додаткових поясненнях відповідач зазначив, що скрутне матеріальне становище позивача не підтверджено жодними доказами. Також вказує, що [PERSON] , є власником двома однокімнатними квартирами, які знаходяться в м. Південному Харківської області. Позивач надала відповідь на відзив, де зазначила наступне. 1. Окреме проживання позивача та відповідача не є підставою для звільнення відповідача від його обов`язків, передбачених Сімейним кодексом України, та не позбавляє позивача права на аліменти в зв`язку з інвалідністю. Розірвання шлюбу також не може вплинути на розгляд справи та рішення суду за моїм позовом про стягнення аліментів. 2. Перелік ліків, що відпускаються аптеками за урядовою програмою «Доступні ліки» безоплатно або зі знижкою, зазначений у Реєстрі лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою гарантій медичного обслуговування населення, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 21.02.2023р. №351. У цьому Реєстрі ліки, що призначаються позивачу лікарями, не містяться. 3. Представник відповідача не додав до відзиву довідки, що підтверджує інвалідність відповідача. 4. З 11.12.2018р. по 22.03.2021р відповідач займав посаду лікаря-терапевта гастроентерологічного відділення клініки загально терапевтичної, а з 22.03.2021р. займає посаду лікаря- терапевта відділення загально лікарської медичної допомоги клініки амбулаторно- поліклінічної допомоги. Розмір його заробітної плати становить 22000,00грн. Також відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ Харківської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Ухвалою від 25.07.2023 задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків. Тією ж ухвалою витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відомості щодо громадянина [PERSON] . У судовому засіданні, призначеному на 22.08.2023, свідок [PERSON] зазначила, що відповідачу вона є другою сестрою, позивача знає з дитячого саду. За півтора роки підтримки від [PERSON] не має, за ним дивиться вона. Вказала, що позивач та відповідач разом не живуть, раніше відмічали свята. Відповідач з 24.02.2022 року живе у неї, з позивачем не живе. Свідок [PERSON] вказала, що є племінницею [PERSON] , спілкувалася з відповідачем 2-3 рази на рік. Зазначила, що коли сторони жили разом була турбота, останні роки від позивача турботи щодо відповідача не було. Також вказала, що відповідач допомагав позивачу. Свідок [PERSON] вказав, що відповідача знає 19 років, служили в одній військовій частині, спілкуються часто по роботі, також разом відпочивають. Вказав, що склалася думка, що дружина про чоловіка не піклується, до нього в казарму ніхто не приходив. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив перенести слухання справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Разом з тим, ніяких доказів на підтвердження цього, представник до клопотання не додала. Позивач також у судове засідання не з`явилась та надала до суду заяву про перенесення розгляду справи. У зв`язку з не наданням представником позивача доказів неможливості приймати участь у судовому засіданні, клопотання залишено без задоволення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. На час розгляду справи, витребувані ухвалою від 25.07.2023 відомості з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відомості щодо громадянина [PERSON] до суду не надійшли. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1981, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 15.08.1981 серії [NUMBER] . Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №753951 від 01.12.2021 [PERSON] є інвалідом другої групи з 30.11.2021. Згідно довідки про доходи №9520 5253 3274 1565, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області 29.03.2023, розмір пенсії [PERSON] за жовтень 2022 березень 2022 складає 17 993,71грн. Тобто позивач є непрацездатною особою, інвалідність якої отримана під час перебування у шлюбі з відповідачем, у зв`язку з чим, в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України є непрацездатною дружиною. Також, відповідно до довідки, розмір пенсії позивача в березні 2023 склав 3 479,60 грн. Відповідно до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постановах від 22 листопада 2018 року у справі № 758/4690/15-ц (провадження № 61-27192св18) та від 27 грудня 2018 року у справі № 165/1728/17 (61-3163св18). Такий висновок також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 13 квітня 2016 року № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року № 6-1111цс17. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~визначено на 2023 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року - 2093\~ грн. Згідно довідки про доходи №9520 5253 3274 1565, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області 29.03.2023, розмір пенсії [PERSON] за жовтень 2022 березень 2022 складає 17 993,71грн. Розмір пенсії позивача в березні 2023 склав 3 479,60грн. Отже, на момент розгляду справи, позивач отримує щомісячні виплати, що забезпечують її прожитковий мінімум, встановлений законом, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої\~статті 75 СК України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed