Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1991 до 04.11.2016 та з 13.06.2018 до 02.05.2022. Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Під час шлюбу позивач разом з відповідачем набули у власність житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак будинок юридично був оформлений на ім`я відповідача. Крім того на ім`я відповідача була оформлена земельна ділянка під вказаним будинком та транспортні засоби: легковий автомобіль ВАЗ 211140, д.н.з. [NUMBER] , та автомобільний причіп марки ЛЕВ 2013, модель 1В2013. Позивач вказує, що 24.05.2023 відповідач без її згоди продав вищевказані автомобіль та причіп. Загальна ринкова вартість спільного майна сторін, відповідно до звітів про його оцінку, виконаних оцінювачем на запит позивача, складає 1\~342\~084,00 грн (будинок 1\~086\~635,00 грн; земельна ділянка -82\~682,00 грн; автомобіль 147\~279,00 грн та причіп 25\~488,00 грн. Частка позивача в цьому майні становить , тобто у грошовому виразі 671\~042,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування цього житлового будинку; а також стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 86\~383,50 грн в якості компенсації половини вартості самовільно проданих відповідачем автотранспортних засобів. Крім того позивач просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 09.08.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження. Представник відповідача подав відзив на позов, у якому вказав, що відповідач заявлені позивачем позовні вимоги визнає частково. Так, відповідач не заперечує стосовно визнання за позивачем права власності на частину спірного будинку з відповідною частиною надвірних споруд та на частину земельної ділянки під цим будинком. Однак відповідач не погоджується з визначеною оціночною вартістю спірних транспортних засобів, яка була встановлена оцінювачем методом порівняльного підходу. Натомість відповідач надав суду оцінку вартості спірних автомобіля та причепа, яка була проведена оцінювачем з урахуванням реального стану транспортних засобів, з урахуванням нявних пошкоджень та фактичного пробігу автомобіля. Відповідно до звіту про оцінку транспортних засобів, виконаного на замовлення відповідача, дійсна вартість спірного автомобіля становить 102\~692,00 грн, причепа 9\~747,00 грн. Виходячи з викладеного відповідач в цій частині позов визнає частково, а саме згоден сплатити на користь позивача половину вартості зазначеного майна у розмірі 56\~219,50 грн. У підготовчому засіданні 01.11.2023 клопотання сторони відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та долучення доказів задоволено. Приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву з додатками. Сторони заявили, що додаткових клопотань, у тому числі щодо витребування доказів та призначення судових експертиз, не мають. Просили призначити справу до судового розгляду. Суд узгодив з учасниками дату судового засідання для розгляду справи по суті 10.11.2023. Однак ні відповідач, ні його представник у судове засідання 10.11.2023 не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв не подали. У зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд справи було відкладено на 24.11.2023. Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце повторно призначеного судового засідання, однак у судове засідання не з`явилися. Від позивача та його представника надійшла заява, у якій вони просили здійснювати розгляд справи у їхню відсутністю. Наполягали на задоволенні позовних вимог та вказали, що протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення сторона позивача подасть заяву щодо стягнення судових витрат з розрахунком та обґрунтуванням (тобто судових витрат у виді витрат на правничу допомогу). Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися. Від представника відповідача до суду надійшла заява, у якій вказано, що відповідач позов визнає частково. У заяві надано пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Додатково повідомлено, що відповідач дійсно продав спірний автомобіль ВАЗ, однак на даний час не має фінансової можливості сплатити позивачу компенсацію у розмірі частини вартості спірних транспортних засобів, проте не заперечує щодо стягнення з нього цієї суми у судовому порядку. Дослідивши наявні матеріали справи, урахувавши пояснення сторін, надані у підготовчому судовому засіданні, суд встановив такі обставини. Між сторонами 10.08.1991 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 10). Указаний шлюб було розірвано рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21.10.2016, яке набрало законної сили 04.11.2016 (а.с. 13). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 13.06.2018 сторони повторно зареєстрували шлюб (а.с. 14), який було розірвано рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 01.04.2022, яке набрало законної сили 02.05.2022 (а.с. 15). Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 19.11.1999, під час шлюбу на ім`я відповідача було придбано житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №959313 від 11.12.2009, на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.10.2008 №28/6-4 відповідачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,0684 га по [ADDRESS] із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель під будинком (а.с. 17). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованим 18.05.2023 засобами ІС «Електронний кабінет водія», за [PERSON] , [INFO] , зареєстровано транспортний засіб марки ВАЗ, модель 211140, рік випуску 2009, дата державної реєстрації 03.10.2009, об`єм (потужність) двигуна 1596. Підстави для державної реєстрації вказаного транспортного засобу за [PERSON] у наданому витязі не зазначені (а.с. 18). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованим 06.08.2023 засобами ІС «Електронний кабінет водія», за [PERSON] , [INFO] , зареєстровано транспортний засіб марки ЛЕВ, модель 1В2013, рік випуску 2020, дата державної реєстрації 15.09.2020. Підстави для державної реєстрації вказаного транспортного засобу за [PERSON] у наданому витязі не зазначені (а.с. 19). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованим 01.10.2023 засобами ІС «Електронний кабінет водія», транспортний засіб ВАЗ 211140, 2009 року випуску, 24.05.2023 перереєстровано на чотирьох власників. Відповідно до звіту про оцінку, складеному оцінювачем ТОВ «Брок Сервіс плюс» [PERSON] методом порівняльного підходу, станом на 20.07.2023 ринкова вартість легкового автомобіля ВАЗ 211140, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1596, становить 147\~279,00 грн, вартість причепа ЛЕВ 1В2013, 2020 року випуску становить 25 488.00 грн (а.с. 23-28). [PERSON] має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серії МФ №5735, видане 09.02.2008 Фондом державного майна, та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 14.04.2008 №6387, видане Фондом державного майна, згідно з яким має право здійснювати оцінку дорожніх транспортних засобів, нерухомого майна, нерухомості. Відповідно до звіту про оцінку, складеному оцінювачем ТОВ «Брок Сервіс плюс» Чистяковою Л.І., станом на 20.07.2023 ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0684 га, кадастровий номер 7122510100:01:027:0015, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 82\~682,00 грн без ПДВ. [PERSON] має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок серії МК №00880, видане 21.06.2014 Державним агентством земельних ресурсів. Відповідно до звіту про оцінку, складеному оцінювачем ТОВ «Брок Сервіс плюс» Соболєвою М.Ю., станом на 20.07.2023 ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить без ПДВ 1\~086\~635,00 грн. Згідно зі звітом від 18.10.2023 №40 про оцінку автомобіля ВАЗ 211140 1.6і номерний знак [NUMBER] , складеним ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», ринкова вартість цього автомобіля станом на 17.10.2023 складає 102\~692,00 грн. Згідно зі звітом від 18.10.2023 №41 про оцінку причепа ЛЕВ 1В2013 номерний знак [NUMBER] , складеним ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», ринкова вартість цього причепа станом на 17.10.2023 складає 9\~747,00 грн. У матеріалах звітів від 18.10.2023 № 40 та №41 зазначено, що огляд об`єктів оцінки проводився особисто оцінювачем 17.10.2023. ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» є суб`єктом оціночної діяльності на підставі Сертифіката №684/21, виданого Фондом державного майна України 09.09.2021 терміном на три роки із наданням дозволу на проведення оцінки колісних транспортних засобів. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з таких норм права. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58\~Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. У даній справі спірний житловий будинок набуто до 2004 року, а решта спірного майна після 2004 року. Поділ спільного майна здійснюється після 2004 року. Права й обов`язки, яких сторони набувають у зв`язку з поділом спільного майна, виникають після того, як набув чинності СК України. Тобто, одна частина правовідносин регулюється нормами КпШС, а інша нормами СК України. У зв`язку з цим порядок набуття спірного будинку та його правовий режим визначаються КпШС, порядок набуття спірних земельної ділянки та транспортних засобів визначаються СК України, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, передбаченими СК України. За таких обставин розмір часток подружжя у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності, способи та порядок його поділу визначатимуться за правилами СК України. Відповідно до ст. 28 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до статей 69,\~70\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Крім того, касаційний цивільний суд у постанові від 01.04.2020 у справі № 462/518/18, провадження № 61-13422св19 , виснував, що факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання. Однак у даному спорі сторона відповідача визнала факт належності сторонам спірного майна на праві спільної сумісної власності. Вирішуючи даний спір суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 565/495/18, провадження № 61-1539св19, згідно з яким поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі. У даному спорі позивач не заявляла вимоги щодо поділу майна в натурі, отже суд розглядає вимогу щодо спірного будинку в контексті визнання за позивачем права на частку в праві спільної сумісної власності. З огляду на викладене суд виснує, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому суд визначає рівними розмір часток сторін у праві спільної власності на вказаний спірний житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16). Оскільки суд визнає, що позивачу належить частина у праві спільної сумісної власності на спірний будинок, то відповідно за позивачем слід визнати право власності на частину спірної земельної ділянки. Щодо спірних транспортних засобів сторона відповідача не заперечувала тих обставин, що транспортні засоби є спільною сумісною власністю подружжя та факту того, що ці транспортні засоби були одноосібно продані відповідачем. При поділі спірних транспортних засобів суд виходить з того, що відповідач ці транспортні засоби вже продав, тобто це спірне майно вибуло з власності сторін. При цьому саме відповідач отримав грошові кошти від його реалізації. З огляду на викладене позивач має право на отримання грошової компенсації вартості своєї частки (1/2) у праві спільної сумісної власності на це спірне майно. При цьому суд виходить з того, що у випадку\~відчуження майна\~одним із\~подружжя проти\~волі іншого\~з подружжя\~та у\~зв`язку\~з неможливістю\~через відчудження\~встановлення дійсної\~(ринкової)\~вартості цього\~майна,\~визначенню підлягає\~ринкова вартість\~подібного за\~своїми якостями\~(технічними\~характеристиками)\~майна на\~час розгляду\~справи.\~Такий підхід\~є гарантією\~справедливої сатисфакції\~особі у\~зв`язку\~з припиненням\~її права\~на спільне\~майно (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 405/3904/17, провадження № 61-3633св19). Щодо визначення дійсної вартості спірних транспортних засобів станом на час розгляду справи суд виходить з такого. Сторони не дійшли згоди щодо дійсної вартості набутих у шлюбі автомобіля та причепа, оскільки кожна сторона надала суду свій висновок оцінювача. Суд під час підготовчого засідання роз`яснив учасникам право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсної вартості спірних транспортних засобів. Однак жодна зі сторін такого клопотання не заявила. За таких обставин суд при визначенні дійсної вартості спірних транспортних засобів керується звітами оцінювача, які були надані стороною відповідача, оскільки оцінювачи здійснювали огляд не подібних, а саме тих транспортних засобів, які належали сторонам на праві спільної сумісної власності. Таким чином суд виходить з того, що ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21140 1.6і номерний знак [NUMBER] складає 102\~692,00 грн, а ринкова вартість причепа ЛЕВ 1В2013 номерний знак [NUMBER] складає 9\~747,00 грн. Суд стягує з відповідача на користь позивача в якості грошової компенсації частину вартості спірних автомобіля та причепа в розмірі 56\~219,50 грн ((102\~692,00 грн + 9\~747,00 грн) / 2). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявила позовні вимоги у розмірі 671\~042,00 грн, з яких судом задоволено 640\~878,00 грн (56\~219,50 грн (1/2 в транспортних засобах)+543\~317,50 грн (1/2 в будинку) +41\~341,00 грн (1/2 в земельній ділянці)), що складає 95,50% від ціни позову. Позивач сплатила судовий збір у розмірі 6\~710,42 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6\~408,45 грн, що дорівнює 95,50 % від сплаченого судового збору. Суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат у виді витрат на правничу допомогу, оскільки до початку судових дебатів сторона позивача заявила про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення доказів понесення відповідних витрат.

Outcome: partial