Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Представник КП «ДБКЛПД» ДОР» звернулась до суду із заявою про надання [PERSON] , [INFO] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначила, що 13.11.2023 [PERSON] було госпіталізовано до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного захворювання, діагноз: розлад адаптації з порушенням емоцій та поведінки в стані алкогольного сп`яніння, який обумовлює його небезпеку для себе. В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що недостатньо підстав для задоволення заяви лікаря та госпіталізації [PERSON] . В судовому засіданні адвокат погодився з позицією прокурора. [PERSON] в судовому засіданні заперечував викладені в заяві та висновку комісії лікарів обставини та зазначив, що він не хворий, а всі її дії спрямовані на повернення до нього його дружини. Вислухавши доводи та пояснення лікаря-психіатра, [PERSON] , думку прокурора та адвоката, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.\~ Главою 10 (ст.ст. 339-342)\~ЦПК України,\~Законом України «Про психіатричну допомогу»\~врегульовано порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні було встановлено, що 13.11.2023 [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. Проте, жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] виявляє небезпеку\~для себе суду не надано та безпосередньо у судовому засіданні лікар-психіатр не змогла обґрунтувати необхідність надання [PERSON] психіатричної допомоги саме в примусовому порядку та не навела жодних доказів того, що [PERSON] виявляє небезпеку для себе. Відтак, виходячи із засад пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд підстав для задоволення заяви не вбачає. Крім того, суд під час вирішення порушеного лікарнею питання, звертає увагу, що стаття 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути «необхідним в демократичному суспільстві». Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (справа «Кутцнер проти Німеччини», п.60, та рішення від 18.12.2008 року «Савіни проти України»). Поняття «приватне життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т.ч. здоров`я людини, медичне втручання. Пунктом 2 Конвенції передбачено, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із\~законом\~і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.\~Відповідно до положень принципу 15 «Принципи госпіталізації» додатку до резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 року №46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» передбачено, що «…Коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації…». Це є неприпустимим порушенням прав та свобод особи, оскільки метою примусового лікування є надання своєчасної допомоги за наявності виключних підстав (наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку, нездатність самостійно задовольняти основні свої потреби, можливість завдання значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги), наявність психічного захворювання як такого за відсутності відповідних підстав та їх доказів не може виправдовувати обмеження свободи особи. Згідно частини першої\~статті 29 Конституції України\~кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Конституційний Суд України виходить із того, що серед фундаментальних цінностей дієвої конституційної демократії є свобода, наявність якої у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації. Право на свободу є невід`ємним та невідчужуваним конституційним правом людини і передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено\~законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо. Право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються\~Конституцією\~та законами України. Стаття 25 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачає, що особи, яким надається психіатрична допомога, мають права і свободи громадян, передбачені\~Конституцією України та законами України. Обмеження їх прав і свобод допускається лише у випадках, передбачених\~Конституцією України, відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладене та даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні заяви КП «ДБКЛПД» ДОР» щодо надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed