Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Руденко К.В. в інтересах позивача засобами поштового зв`язку 15.05.2023 звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути на користь позивача з відповідачки заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осібвід 13.03.2020 у сумі 23 619,81 гривень, яка наявна станом на 01.06.2022, а саме, заборгованість за тілом кредиту у сумі 19 962,64 гривень, за процентами у сумі 3 657,17 гривень. За змістом позову 13.03.2020 Акціонерне товариство «Юнекс Банк» та відповідачка (позичальник) [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом приєднання останньої до умов договору (публічної пропозиції) від 17.12.2019 у спосіб заповнення, підписання та подання до банку заяви-анкети, на умовах, що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. На підставі анкети-заяви відповідачці банком здійснено відкриття поточного рахунка, встановлено кредитний ліміт у розмірі 23 697,85 гривень. Фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами узгоджена у розмірі 42% річних строком до 13.03.2022. Відповідно до підписаної Анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилась і погодилась із публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідачка отримала банківську платіжну картку та надала Банку розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою, визначеними у Публічній пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, відповідно до Анкети-заяви відповідачка акцептувала та приєдналась до Публічної пропозиції Позивача на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет-сторінці Банку. Представник позивача стверджує, що відповідно до п.10.1. Договору, даний Договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування Клієнтом, тобто з моменту отримання Банком від Клієнта належним чином заповненої та підписаної Анкети-заяви, та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з причин, передбачених цим Договором. Відповідно до умов вказаного договору, позивач відкрив відповідачці особовий рахунок у гривні, надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї. Договором також передбачено, що відповідачка доручає Позивачу самостійно здійснювати договірне списання коштів з Поточного рахунку на умовах, визначених Договором. Відповідно до п.6.2.17. Договору, як вказує представник позивача, відповідачка зобов?язалась погашати всі заборгованості по Рахунку та Кредиту в строки, передбачені Договором та у разі виникнення простроченої заборгованості та/ або несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснюється повернення простроченої заборгованості за процентами та Кредитом, штрафами, пенями та/або несанкціонованої заборгованості, а потім скористатись правом на отримання кредиту. Так, станом на 01.06.2022 загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за вказаним кредитом становить 23 619,81 гривень, в тому числі: ??19 962,64 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; ??3 657,17 гривень - сума заборгованості за процентами. Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою, відповідачка заборгованість не сплатила, порушуючи умови п 6.2.17 Договору. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором, позивач скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості, у зв`язку із чим та із посиланням на норми ст.509, 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України просить задовольнити позов у вказаній сумі. Ухвалою судді від 25.05.2023 постановлено прийнято позовну заяву до провадження та відкрити провадження у справі. Виклик відповідачки у справі постановлено здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; розгляд справи ухвалено провести в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвалою відповідачці визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача Левчук О.О. в судове засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви та на підставі клопотання, вх.№ від 08.09.2023, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України просить розглядати справу без участі сторони позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за відсутності відповідачки, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, викликалась до суду шляхом надіслання судової повістки за останньою відомою адресою реєстрації та шляхом направлення смс-повідомлень, на номер мобільного зв`язку, зазначений при оформленні кредитного договору, крім того, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заяв та клопотань до матеріалів справи відповідачкою не надано, про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомила, заяв по суті справи (відзиву) не подала. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. За приписами ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. За матеріалами справи, 13.03.2020 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування. Так, відповідачка акцептувала факсимільне відтворення підпису уповноваженої особи та відбитку печатку кредитодавця за допомогою засобів електронного та іншого копіювання, прийнявши пропозицію позивача укласти правочин щодо підписання паспорту споживчого кредиту у вказаний спосіб. Суд встановив, що 13.03.2020 [PERSON] , [INFO] , (відповідачка) звернулася до АТ «Юнекс Банк» з Анкетою-Заявою, за змістом якої підтвердила, що ознайомилася і погодилася з Публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідачка отримала банківську платіжну картку та надала Банку розписку про отримання картки, крім того, - про ознайомлення з правилами користування карткою, визначеними у Публічній пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, відповідно до Анкета-Заяви, відповідачка акцептувала та приєдналася до Публічної пропозиції позивача на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет-сторінці банку. Відповідно до пункту 10.1. Договору про комплексне банківське обслуговування, даний Договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування Клієнтом, тобто з моменту отримання Банком від Клієнта належним чином заповненої та підписаної Анкети-Заяви, та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з причин, передбачених цим Договором. Також згідно з умовами вказаного договору, позивач відкрив особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї. Договором передбачено, що відповідачка доручила позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з Поточного рахунку на умовах, визначених Договором. Факт встановлення первісного (початкового) ліміту овердрафта згідно з розпорядженням банка від 13.03.2020 на ім`я [PERSON] підтверджено меморіальним ордером №49 від 13.03.2020 (у сумі 10 000 гривень), подальші витрати - наявною випискою. Відповідно до Паспорту спожитого кредиту фіксована реальна річна процентна ставка за даним договором дорівнює 42 %. При цьому, проценти нараховуються у валюті кредиту на суму використаних кредитних коштів в межах кредитного ліміту щомісячно, не рідше одного разу на місяць, та в останній день строку кредитування, на фактичний залишок заборгованості за кредитом за кожний день періоду нарахування. Позивачем у додатках до позовної заяви наданий розрахунок заборгованості відповідачки за кредитним договором станом на 01.06.2022, досліджений судом. Так загальна сума заборгованості складає 23 619,81 гривень, у тому числі: 19 962,64 гривень - заборгованість по поверненню кредитних коштів; 3 657,17 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями. Разом з цим, оцінюючи наявний розрахунок, судом не встановлено нарахування комісії, адже у ньому відображений лише непогашений залишок по несплаченим процентам, які і просить стягнути позивач) поряд із тілом кредиту, що також не сплачено. На підтвердження факту користування відповідачкою кредитними коштами суду надана виписка по особовому рахунку за період з 13.03.2020, що є датою укладення договору, по 01.06.2022. Доказів погашення заборгованості під час провадження справи в суді та спростування розрахунку заборгованості, розірвання договору до суду стороною відповідача не надано. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, ст. 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У вказаній справі цю умову в повній мірі дотримано позивачем, тому до правовідносин, що виникли між сторонами, застосовуються положення ст.634 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги посилався на публічну пропозицію AT «Юнекс Банк», а саме Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів банком, які розміщені на сайті та паперова форма якої додана до позовної заяви. Суд не приймає до уваги вказані Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів AT «Юнекс Банк», адже матеріали справи не містять підтвердження того, що саме надані позивачем до позовної заяви Правила доводилися до відома відповідачки, що саме ці умови розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву. Проте, надані позивачем належні, достатні та допустимі докази (анкета-заява, заява про акцептування, паспорт кредиту), засвідчені підписом відповідачки, доводять обізнаність [PERSON] із умовами надання та користування кредитними коштами, фіксованим розміром процентної ставки, порядком нарахування процентів та умовами повернення кредиту. Тому, дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у спосіб, визначений позивачем, а саме шляхом стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 13.03.2020, що утворилась станом на 01.06.2022, у сумі 23 619,81 гривень, до складу якої включено заборгованість за тілом кредиту у сумі 19 962,64 гривень та за процентами у сумі 3 657,17 гривень. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 2 684,00 гривень, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Стосовно клопотання сторони позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч.3 ст.133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Крім того, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, нормами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Тотожні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Як встановлено з наданих представником позивача документів, на підставі Акту №174 від 03.05.2023 про надання правової допомоги до додаткового Договору № 1 до Договору № 04/04/2023-1 про надання правової допомоги від 04.04.2023, укладеного між позивачем Акціонерним товариством «Юнекс Банк» (замовник) в особі голови правління І.Світеком та фізичною особою-підприємцем Руденком Костянтином Васильовичем (виконавець), виконавець надав, а замовник прийняв наступний вид правової допомоги: складання та подання позовної заяви вартістю 1 260,00 гривень. Послуги надано відповідно до умов Договору. Платіжна інструкція №287 від 04.05.2023 з відміткою банку про виконання платежу свідчить про сплату позивачем за надані послуги адвокатові на підставі вказаних договору та акта. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ «Юнекс Банк» судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката щодо складання та подання позовної заяви до суду у повному обсязі у сумі 1 260,00 гривень, оскільки позивачем доведено всі необхідні критерії для ухвалення відповідного рішення. Крім того, відповідачкою під час розгляду справи не надано жодного доказу на спростування такого розміру витрат.

Outcome: approved