Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, позовна заява обґрунтована наступним, 12.09.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 280\~900 грн., що в еквіваленті складає 10\~000 доларів США, за курсом 28 гривень 09 копійок за 1 долар США, на строк три роки (до 12.09.2021 р.). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №1746. Наявність боргових зобов`язань у [PERSON] перед позивачем існує по теперішній час. 09.08.2023 року позивач уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача по справі суму основного боргу у розмірі 10 тисяч доларів США, та судовий збір у розмірі 2\~809 грн. Представник позивача [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 08.05.2023 року, 08.08.2023 р., 09.10.2023 р., 20.11.2023 р. відповідач по справі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», на конверті містяться відмітки листоноші про залишення відповідачу повідомлення про необхідність з`явитись до поштового повідомлення для отримання кореспонденції, але з невідомих причин відповідач не отримав судову повістку. В зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушення зобов?язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (ст. 610 ЦК України). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Судом встановлено наступне: 20.09.2018 року між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. за р.№1746, відповідно до умов договору позивач надав, а відповідач прийняв грошові кошти у сумі 280\~900,00 гривень, що в еквіваленті складає 10\~000 тис доларів США, за курсом 28 гривень 09 копійок за 1 долар США строком до 12.09.2021 року Згідно п.1 договору позики [PERSON] зобов?язався повернути таку ж саму суму грошових коштів в повній сумі і в строк, передбачений договором позики. До теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув. За положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особами, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути одностороннімми та дво- чи багатостороннім (договори). Відповідно до положень ч.ч.1 ,2 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовими формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має праві на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлені договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту кладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами позики, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості ґрунтується на вимогах закону. \~ \~ \~ \~Позивач уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача по справі суму основного боргу у розмірі 10 тисяч доларів США, а не суму в національній валюті. Еквівалент гривні до долара США станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції (20 листопада 2023 року) становив 36,13 грн. Згідно з договором позики позикодавець ( [PERSON] ) передаву власність позичальнику ( [PERSON] ) кошти в сумі 280 900 грн., що еквівалентно 10\~000 доларів США. Отже, згідно з умовами цього договору, грошові зобов`язання позичальника виражені в національній валюті України - гривні з визначенням грошового еквівалента - долара США. З тексту договору вбачається, що гроші були отримані у гривні. Враховуючи, що умовами договору чітко передбачено надання грошей в позику в національній валюті України, а еквівалент 10 000 доларів США на час ухвалення рішення судом першої інстанції становив менше отриманої за договором позики суми, тому вказана сума у договорі позики, а саме 280 900 грн., і підлягає стягненню. Відповідно до частини другої статті\~533\~ЦК\~України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 280\~900 грн. \~ \~ \~ \~Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 757/21343/15-ц (провадження № 61-19134св18), та із правовою позицією Верховного Суду справа № 149/696/20, провадження №61-16640-св 21 від 14.0.4.2022 року. Крім того, за правилами\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.\~

Outcome: approved