Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

12 травня 2023 року на адресу Томашпільського районного суду надійшли цивільні справи : № 153 /524/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] ,\~Ямпільської міської\~ради Могилів-Подільського\~району Вінницької\~області,\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Вінницькій області\~про витребування\~майна з\~чужого незаконного\~володіння,\~визнання недійсним\~рішення Ямпільської\~міської ради\~Могилів-Подільського\~району Вінницької\~області та\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки;153/823/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними рішень Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та скасування державної реєстрації земельних ділянок. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 червня 2023 року зазначені цивільні справи об`єднано в одне провадження. Присвоїно справі спільний номер № 153/823/22. Так, позовні вимоги мотивовано тим, що в лютому 2011 року [PERSON] було передано у власність тютюносушарки, які розташовані на земельній № [NUMBER] , площею 0,5 га по [ADDRESS] . Факт набуття ним права власності на вказані об`єкти нерухомого майна було встановлено в судовому порядку, рішенням Ямпільського районного суду від 27 серпня 2012 року. На підставі рішення [PERSON] було зареєстровано право власності на три тютюносушарки. Належні позивачеві тютюносушарки, які розташовані на земельній ділянці № [NUMBER] було передано КСП «Дністер» (правонаступником якого є ПП «Дністер»).Також вказує, що після набуття у власність вказаних тютюносушарок йому неодноразово чинились перешкоди у оформленні права власності на земельну ділянк у [ADDRESS] , на якій вони розташовані. Відповідачем [PERSON] , на підставі незаконного рішення Ямпільської міської ради 10 сесії 8 скликання № 896 від 30 червня 2021 року, неправомірно набуто у власність спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0525687700:01:011:0017, площею 0,12 га, яка накладається на належну позивачу ділянку № [NUMBER] , що порушує його законні права та інтереси, оскільки Ямпільська міська рада не мала права розпоряджатися земельною ділянкою, що не перебувала у комунальній власності. Відтак вважає, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0525687700:01:011:0017 підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння на його користь. Також, Цекинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області незаконно було виділено у власність [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 0525687700:01:011:0015 та 0525687700:01:011:0016, площею 0,11 га кожна та які в подальшому були відчужені [PERSON] . Дані земельні ділянки накладаються на земельну ділянку [ADDRESS] , вважає, що цим порушено його законні права та інтереси. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 липня 2023 року задоволено клопотання представника позивача та прийнято до розгляду заяву про зміну (доповнення) предмету позову у справі, а саме про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач просив прийняти до розгляду заяву про зміну (доповнення) предмета позову, оскільки постановою Вінницького апеляційного суду від 15 березня 2022 року було скасовано рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2022 року, яким за ним було визнано право власності на земельну ділянку [ADDRESS] . Також, в цивільній справі є відзиви відповідачів, у яких останні просять відмовити в задоволенні позову, оскільки вважають його необгрунтованим. Позивач не посилається в позові на жодний доказ та не наводить доказів, які б вказували на розташування належних йому тютюносушарок на земельній ділянці № [NUMBER] . Дані Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджують права позивача на земельну ділянку № [NUMBER] , яка б знаходилась на місці належної відповідачу ділянки. Рахуючи набуття права власності на три тютюносушарки ще у 2012 році у позивача було вдосталь часу для належного оформлення права на землю під ними. На даний час відсутня будь-яка належним чином затверджена документація, яка б грунтувалась на даних щодо координат земельної ділянки № [NUMBER] з офіційних джерел. Обов`язковою умовою переходу права власності на земельну ділянку в порядку ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України є належність нерухомого майна і земельної ділянки під ним одній особі в момент переходу права власності на нерухоме майно. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області суду від 04 вересня 2023 року залучено [PERSON] до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року закрито підготовче судове засідання. В судовому засідані позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Кравченко В.В. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Пояснила, що у відповідності до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України одночасно з набуттям позивачем у власність тютюносушарок, розташованих за адресою [ADDRESS] [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,5 га, на якій вони знаходяться. Факт власності на тютюносушарки встановлено рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2012 року. Цекинівською сільською радою Ямпільського району незаконно було виділено у власність [PERSON] та [PERSON] спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 0525687700:01:011:0015 та 0525687700:01:011:0016, які в подальшому були відчужені відповідачу [PERSON] . Також Ямпільською міською радою було незаконно виділено у власність відповідачу [PERSON] спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0525687700:01:011:0017. Дані земельні ділянки накладаються на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,5 га, яка була включена до виданого ПП «Дністер» (бувший КСП «Дністер») Державного акту на право колективної власності на землю. Спірна земля не перебувала у комунальній власності, а перейшла до позивача від ПП «Дністер» у порядку ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Вважає, позовні вимоги позивача законними та обгрунтованими, такими, що в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Сухая М.В. позов не визнала, заперечила проти їх задоволення. Зазначила, що позивачем пропущено строк звернення до суду, просить застосувати позовну давність. Щоб виникло право власності на земельну ділянку в позивача, він мав би її приватизувати, в даному випадку присутні приватизаційні відносини. Також вказала, що сушарки позивачу було передано 2,65, а не три тютюносушарки. Рішенням суду, яким визнано право власності на тютюносушарки за позивачем не є пріорітетним перед іншими документами. Представник Ямпільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву, в якій просять справу розглянути без участі представника, за наявними у справі доказами. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву, в якій просять справу розглянути без участі представника, правову позицію, яка викладена у відзиві підтримують. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про слухання справи були належним чином повідомлені. [PERSON] помер до подачі позову до суду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працював головою комісії по вирішенню майнових паїв, що виникали у процесі реформування аграрного сектору економіки реформованого КСП «Дністер» с. Цекинівка. Між членами господарства розпайовували майно, [PERSON] були виділені тютюносушарки. Питаннями землі не займались. З 2005 року по 2007 рік працював в Ямпільській адміністрації начальником відділу сільськогосподарського аграрного сектора Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11 листопада 1994 року рішенням 2 сесії 22 скликання Цекинівської сільської ради Колективному сільськогосподарському підприємству «Дністер» (далі КСП «Дністер») було передано у колективну власність 1895,5 гектарів землі сільськогосподарського призначення. На підставі вказаного рішення КСП «Дністер» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13 вересня 1995 року, в тому числі на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,5 га, сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями та спорудами), за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п.2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Зі змісту копії листа ПП «Дністер» від 16 листопада 2012 року за вих № 86 встановлено, що у зв`язку з реорганізацією КСП «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області перейменовано в СТОВ «Дністер», згідно зборів уповноважених протоколом № 2 від 27 лютого 2000 року. У зв`язку з реорганізацією СТОВ «Дністер» с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області перейменовано в ПОП «Дністер», згідно розпорядження № 2 від 07 лютого 2003 року. Згідно наказу № 1 від 02 березня 2009 року ПОП «Дністер» перейменовано в ПП «Дністер» (а.с.109 т.1). З висновку науково-правової експертизи № 1 від 16 січня 2023 року вбачається, що за результатами проведеної науково - правової експертизи встановлено, що ПП «Дністер» відповідно до документів, виданих для проведення науково-правової експертизи, є правонаступником КСП «Дністер», до якого перейшли відповідні права та обов`язки останнього. З наявних в матеріалах справи копії Проекту роздержавлення земель КСП «Дністер» Ямпільського району Вінницької області від 1994 року на підставі якого Цекинівською сільською радою Ямпільського району КСП «Дністер» було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13 вересня 1995 року до якого було включено спірну земельну ділянку № 13, а також плану території Цекинівської сільської ради (масштабу 1: 10000) до цього плану встановлено , що земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,5 га, відносилась до земель колективної власності, а саме земель під господарськими дворами та будівлями, що передбачає розташування на ній об`єктів нерухомого майна - тютюносушарок. Даний факт підтверджується також листом Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 19 вересня 2022 року за № 524. З Технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП «Дністер» від 1997 року та графічних матеріалів до неї (Плану паювання земель колективної власності) убачається, що земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,5 га, включена до Державного акту на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13 вересня 1995 року, належала до земель, які не підлягали паюванню, а саме до несільськогосподарських угідь, земель під господарськими будівлями і дворами. \~ \~ \~ \~Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 7 лютого 2013 року за позовом [PERSON] до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання недійсними та скасування рішень, та про скасування державної реєстрації права власності на відповідну земельну ділянку, встановлено, що в 2012 році, рішенням Цекинівської сільської ради від 17 серпня 2011 року № 136 було відведено у приватну власність [PERSON] земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером 0525687700:01:011:0053, площею 0,1200 га, як фактично частини земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0.5 га, на якій розташовані тютюносушарки позивача. Суд зазначив, що спірна земельна ділянка була віднесена до земель колективної власності, а не комунальної. \~ \~ \~ \~Згідно положень пункту 21 Перехідних положень ЗК України з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» відповідно до якого землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Законом України від 10.07.2018 №2498- VIII положення ЗУ « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" доповнено ст.14-1, згідно з якою, у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим ч.1 ст. 1 Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Аналіз наведених норм свідчить про те, що згідно чинного законодавства вирішення питання передачі земель колективної власності у комунальну власність здійснюється у різному порядку в залежності від того, чи припинено колективне сільськогосподарське підприємство як юридичну особу, чи воно продовжує працювати через його реорганізацію. Так, у разі наявності правонаступника підприємства орган місцевого самоврядування повинен проводити процедуру набуття права комунальної власності за ст. 14-1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Так, згідно наявної в матеріалах справи копії листа Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 27 вересня 2021 року за № 02/08/46 перехід майна у комунальну власність здійснюється з моменту державної реєстрації такого права. Проте в матеріалах справи відсутні докази здійснення переведення спірної земельної ділянки у комунальну власність та реєстрації відповідних прав у встановленому законом порядку. Отже, наявними в матеріалах справи доказами доведено факт того, що земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,5 га не переходила в комунальну власність ані Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ані Ямпільській міській раді Могилів-Подільського району. Вінницької області. Зі змісту рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2012 року по справі 231/2326/12 (набрало законної сили 06 вересня 2012 року) встановлено, що в лютому 2011 року на підставі майнового сертифікату серії ВІ ХХVІІ № 0130156, виданого Цекинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області від 8 лютого 2011 року ПП «Дністер» передано [PERSON] у власність об`єкти нерухомого майна тютюносушарки, які розташовані на спірній земельній ділянці № [NUMBER] , площею 0,5 га. Водночас, суд не бере до уваги доводи представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо передачі у власність позивачу меншої кількості тютюносушарок, оскільки вище зазначене рішення набуло законної сили і є імперативним, тому (накладну № 65 на 2,65 тютюносушарок та Акт № 1 приймання передачі, суд до уваги не бере). Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~ ЗК України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~120\~ЗК України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно висновків\~ВСУ від\~11\~лютого 2015\~року у\~справі № 6-2цс15 при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднані з нормами ст. 125 ЦК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Також ВП ВС від 04 грудня 2018 року по справі № 910/18560/16 сформовано наступну правову позицію, згідно якої чинне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Такий перехід відбувається відповідно до законодавства незалежно від волі особи- попереднього власника земельної ділянки. Принцип спільної юридичної долі нерухомого майна та земельної ділянки має на меті дотримання законних прав та інтересів власника нерухомого майна, а також забезпечення можливості реалізації ним відповідних правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження цим майном. Отже, одночасно з набуттям позивачем у власність тютюносушарок, розташованих за адресою : [ADDRESS] , до нього перейшло право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,5 га на якій вони знаходяться. Зі змісту наявних в матеріалах справи доказів, а саме копій постанов Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області винесених в рамках виконавчого провадження № 39648965, постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року у справі № 153/483/14, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 травня 2014 року, рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року у справі 153/54/15-ц, витягу з Державного земельного кадастру від 1 листопада 2019 року, листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23 грудня 2019 року, рішення Відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № РВ 0501875062020 від 12 жовтня 2020 року, протоколу відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 7424829 від 16 жовтня 2020 року, рішення Відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № РВ -0501930262020 від 30 грудня 2020 року судом встановлено фактичні обставини, що унеможливили здійснення позивачем державної реєстрації набутого ним права власності на спірну земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,5 га. У своєму рішенні Конституційний Суд України (22 вересня 2005 року у справі № 5 -рп/2005), зазначив, що право власності на землю не може бути втрачене внаслідок невчинення власником певних формальних дій щодо переоформлення цього права за новим законодавством. Вказана позиція грунтується на п. 7 Перехідних положень ЗК України та ст. 140 ЗК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що Цекинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області були прийняті рішення № 577 та № 578 про затвердження проектів землеустрою, складених [PERSON] та [PERSON] відповідно до яких виділено у власність зазначених громадян спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 0525687700:01:011:0015 та 0525687700:01:011:0016, кожна площею 0,11 га. На підставі вказаних рішень 9 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували за собою право власності на спірні земельні ділянки, які в подальшому були відчужені відповідачу [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу від 03 квітня 2021 року. Також, 30 червня 2021 року рішенням Ямпільської міської ради Могилів - Подільського району Вінницької області № 896 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,1200 га для індивідуального садівництва в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади" у власність [PERSON] було відведено земельну ділянку з кадастровим номером 0525687700:01:011:0017, площею 0,11 га. При цьому суд зауважує на те, що всупереч вимогам ст. 20 ЗК України щодо зміни цільового призначення земельних ділянок рішеннями Цекинівської сільської ради та Ямпільської міської ради при виділенні спірних земельних ділянок, у власність гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розпорядившись фактично неналежною їм земельною ділянкою [ADDRESS] , яка згідно Державного акту серії ВН 000001 від 13 вересня 1995 року віднесена до земель сільськогосподарського призначення, а саме - несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями і дворами) було змінено цільове призначення виділених з неї нових спірних земельних ділянок на призначення для індивідуального садівництва. Відлповідно до п.а ст. 21 ЗК України порушення порядку\~встановлення та\~зміни цільового\~призначення земель\~є підставою\~для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Із копії висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи № 2-24/05 від 24 травня 2021 року, копій Акту Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13 липня 2021 року за № 1070-ДК/879/АП/09/01/21, листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 30 липня 2021 року за № Р-1135/0-3476/6-21 матеріалів проведення аналізу та надання інформації щодо розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 0525687700:01:011:0015, 0525687700:01:011:0016 та 0525687700:01:011:0017 від 2022 року встановлено, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 0525687700:01:011:0015, 0525687700:01:011:0016 та 0525687700:01:011:0017 накладаються на належну позивачу земельну ділянку № [NUMBER] площею 0.5 га, а також підтверджено факт розташування на ній належних позивачу споруд (тютюносушарок). Дане також підтверджується копією листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19 вересня 2022 року за вих № 0-2-06-3324/2-22 та вбачається з огляду на сукупний аналіз наявних в матеріалах справи копій Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП «Дністер» для іншого сільськогосподарського виробництва [ADDRESS] , інвентарний номер 1078 від 26 серпня 2014 року. Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) гр. [PERSON] та гр. [PERSON] для індивідуального садівництва від 2020 року та копія Проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] для ведення садівництва на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 2011 року. Суд не бере до уваги подану відповідачем [PERSON] та [PERSON] разом з відзивами копію довідки № 423 від 18 серпня 2020 року, яка видана виконавчим комітетом Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, оскільки відображена в ній інформація стосується земельної ділянки відмінної від спірної ділянки № [NUMBER] , площею 0,5 га, тому не може підтверджувати факт відсутності на спірній земельній ділянці нерухомого майна позивача. А також копію листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 29 липня 2022 року № 0-2-062-2575/2-22, оскільки відображена в ньому інформація про відсутність на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна позивача спростовується вищезазначеними доказами. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст.ст. 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст.ст. 387 та 388 ЦК України. Дане відповідає правовим висновкам ВСУ викладеним у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14. При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВП ВС від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 387 ЦК України закріплено право власника витребувати своє майно від особи, як незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з висновком ВСУ сформульованим у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6 -2407цс15, віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Частиною 1 ст. 388 ЦК України передбачено, якщо майно\~за відплатним\~договором придбане\~в особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: було\~загублене власником\~або особою,\~якій він\~передав майно\~у володіння; було\~викрадене у\~власника або\~особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Так, ВП ВС в постанові від 11 лютого 2020 року у справі 922/614/19 викладено правовий висновок згідно якого у сторін про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. Належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з ) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку земельну ділянку. Відповідні висновки містяться в постанові ВП ВС від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. При вирішенні питання щодо можливості одночасного пред`явлення з віндикаційним позовом вимоги про визнання права власності суд бере до уваги правовий висновок ВС про застосування ст. 392 ЦК України викладений у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 916/3897/19. Відповідно до таких висновків позов про визнання права власності це вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту наявності у нього права власності на спірне майно, коли це право не визнається або оспорюється, при цьому такий позов може бути подано як окремо, так і в поєдані з віндикаційним позовом неволодіючого власника про витребуввапння майна у її незаконого володільця зокрема. В частині позовних вимог про визнання недійсними незаконних рішень Цекинівської сільської ради та Ямпільської міської ради, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські,\~селищні,\~міські ради\~передають земельні\~ділянки у\~власність або\~у користування\~із земель\~комунальної власності\~відповідних територіальних\~громад для\~всіх потреб . Згідно п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється. зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно п. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», Державна реєстрація\~земельної ділянки\~скасовується Державним\~кадастровим реєстратором,\~який здійснює\~таку реєстрацію,\~у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до абз. 4 п.10 ст. 24 ЗУ « Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Тож на підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що пред`явлені позивачем позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку № [NUMBER] , витребування на його користь спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 0525687700:01:011:0015, 0525687700:01:011:0016, 0525687700:01:011:0017, які фактично є її частинами, а також визнання недійсними незаконних рішень Цекинівської сільської ради № 577 та 578 від 04 листопада 2020 року та рішення Ямпільської міської ради № 896 від 30 червня 2021 року , з одночасним скасуванням в Державному земельному кадастрі державної реєстрації вказаних земельних ділянок, зареєстрованих за відповідачами [PERSON] та [PERSON] відповідають передбаченим законом способом захисту порушених прав, а задоволення зазначених позовних вимог в сукупності у зв`язку з наявністю законних на те підстав, в повній мірі забезпечить відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, як власника спірної земельної ділянки [ADDRESS] та розташованих на ній об"єктів нерухомого майна (тютюносушарок). Щодо заяви представника відповідача [PERSON] та [PERSON] про застосування позовної давності до позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок на користь позивача, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захисту свого цивільного права або інтересів. В силу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якого пов`язано його початок. Так, в обгрунтування наявності підстав для застосування у даній справі позовної давності представник [PERSON] та [PERSON] посилається на те, що право на захист своїх прав на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,5 га від посягань інших осіб виникло в позивача у 2011 році. Однак таке твердження є помилковим, оскільки позивачем оскаржувалося рішення територіальних громад за 2020-2021 роки та наслідки відповідних рішень, тому підстав застосовувати строки позовної давності у суду немає. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного

Outcome: approved