Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.11.2018 року в розмірі 40075,22 грн., яка утворилася станом на 07.07.2023 року та складається з наступного: 32828,26 грн. - заборгованість за кредитом; 7246,96 грн. заборгованість за простроченими відсотками та покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача. Ціна позову визначена позивачем в розмірі - 40075,22 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що в порушення умов кредитного договору укладеного 22.11.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] , відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в кредитному договорі. Ухвалою суду від 15.08.2023 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження від 15.08.2023 року направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в своїй заяві просив справу слухати за відсутності представника банку та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено,\~що відповідно\~до умов\~договору №\~б/н\~від 22.11.2018\~року укладеного\~між АТ\~КБ «Приватбанк»\~та [PERSON] ,\~позивач надав\~відповідачу кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок,\~з кінцевим\~терміном повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені в заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами вказаного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користуванням кредитом. Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, про що свідчить підпис відповідача у заяві. З позовної заяви вбачається, що розмір кредитного ліміту в подальшому було збільшено до 33000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 07.07.2023 року має заборгованість в розмірі 40075,22 грн., яка складається з наступного: 32828,26 грн. - заборгованість за кредитом; 7246,96 грн. заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви в 2023 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved