Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася\~в суд\~із позовом\~до Свалявської\~ДНК Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~про зняття\~заборони з\~майна,\~а саме\~з житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~В\~обгрунтування\~вимог зазначає,\~що\~відповідно\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від\~23.05.2023\~року\~позивач\~є власником\~житлового\~будинку\~ [ADDRESS] .\~В обгрунтування\~доводів зазначає,\~що\~ що\~відповідно до\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~виданого 23.05.2023\~року (після\~смерті [PERSON] ,\~чоловіка позивача\~)\~вона є\~власником житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~В позові\~вказує,\~що \~згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~ прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об"єктів\~нерухомого майна\~на житловий\~будинок [ADDRESS] \~накладено обтяження-заборона\~на нерухоме\~майно,\~яке зареєстровано\~на підставі\~повідомлення Свалявського\~заводу "Електрон"\~від 19.07.1988\~року,\~суб"єктом\~обтяження вказано\~ [PERSON] .\~ Вимоги мотивує\~тим,\~що діяльність\~ "Свалявського заводу "Електрон" припинена, докази про наявність заборгованості відсутні, а наявність запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перешкоджає позивачу здійснювати правочини щодо житлового будинку.\~Просить суд\~зобов"язати Свалявську державну нотаріальну контору зняти заборону з нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] . Суд своєю ухвалою від 23.10.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Розгляд справи призначено на 14:00 годину 20.11.2023 року Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (вх.№9173). Позовні вимоги про зняття заборони з майна підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.. Представником відповідача Свалявської ДНК відзив (заперечення) на позовну заяву не подано. Поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження та розгляду справи у суді (а.с. 16). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55, 124 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів, у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно копії витягу №333223209 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.05.2023 року та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2023 року, посвідченого державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори, номер спадкової справи 80/2023 - власником житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами у [ADDRESS] (після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ) є - [PERSON] , [INFO] (позивач). Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження підтверджується наявність запису про обтяження 3828980, внесеного 04.10.2006 року, зареєстрованого державним реєстратором Свалявська державна нотаріальна контора на підставі обтяження: повідомлення б/н від 19.07.1988 року Свалявський завод "Електрон", власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 3991843LVOV33, архівна дата: 03.01.1980, дата виникнення: 21.07.1988, №реєстра: 520000-206 внутр. № АВ01СЕ2422DD212А3С2F, коментарий: 145-56/1988. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - скасування судом обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. При вирішенні спору судом встановлено, що позивачем доведені обставини на які він посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами, бере до уваги, що Свалявький завод "Електрон" припинив свою діяльність та підприємство визнано ліквідованим, а тому позивач позбавлений можливості вчиняти правочини щодо належного йому майна. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд бере до уваги, що зняття арешту з майна належного позивачу не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, бере до уваги, що наявність заборони обтяження на будинок порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд доходить висновку, що позов є обгрунтованим, підставним та вважає за можливе задовольнити. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України..

Outcome: approved