Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

27 жовтня 2023 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення заробітної плати у розмірі 114725,59 гривень. В обґрунтування визовних вимог посилається на те, що наказом № 256 від 03.10.2023 позивача було звільнено з посади заступника головного енергетика (з енергочастини) ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач не провів повний розрахунок та не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі. Згідно з довідкою від 10.10.2023 №11-5/34-262 станом на 10.10.2023 заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 114725,59 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 114725,59 гривень. Ухвалою судді №334/9836/23 від 27.10.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що станом на 14.11.2023 року дійсно існує заборгованість ТОВ «ЗТМК» перед [PERSON] по заробітній платі, яка після вирахування податків та зборів становить 114654,44 гривень. На підставі частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наведених підстав. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України). Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що наказом № 256 від 03.10.2023 позивача було звільнено з посади заступника головного енергетика (з енергочастини) ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Проте, на час звільнення [PERSON] , відповідач не провів з ним розрахунок. Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за серпень 2022 - жовтень 2023 складає 114725,59 гривень, яка обчислена з урахуванням сум податків і зборів, про що свідчить довідка №11-5/34-262 від 10.10.2023 видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат». Станом на день звернення позивачем до суду та на день розгляду справи в суді ТОВ «ЗТМК» не сплатив позивачу суму заборгованості по заробітній платі. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно\~статті 94 КЗпП\~та ч. 1астини статті 1 Закону України «Про оплату праці»,\~заробітна плата\~- це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положеннями\~статті 115 Кодексу законів про працю України\~ та\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці»\~визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Суд зазначає, що наявність заборгованості по виплаті заробітної плати позивачу у розмірі 114725,59 гривень представником відповідача не заперечується. Відповідно до частини 1\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України\~встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки №11-5/34-262 від 10.10.2023, наданої ТОВ «ЗТМК», вбачається, що станом на 10.10.21.09.2023 у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 114725,59 гривень. Факт існування даної заборгованості відповідачем не заперечується, як і не заперечується безпосередньо сума заборгованості. Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, що на теперішній час складає 114725,59 гривень та підлягає стягненню на користь [PERSON] . Відповідно до частини 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, у зв`язку з тим, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1147,26 гривень. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved