Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 36134,43 грн. Обґрунтовано позов тим, що відповідач [PERSON] звернулась до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 23.02.2013, згідно з якою відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.09.2023 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви відповідач отримала 22.09.2023, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідач [PERSON] звернулась до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23.02.2013. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», відповідачу надавались у користування кредитні картки: № [NUMBER] зі строком дії до вересня 2016 року, № [NUMBER] зі строком дії до травня 2020 року, № [NUMBER] зі строком дії до лютого 2024 року. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» 31.10.2016 [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в розмірі 2000,00 грн, який 16.10.2013 був збільшений до 4000,00 грн, 20.01.2016 був збільшений до 12000,00 грн, 11.02.2016 був збільшений до 14200,00 грн, 06.12.2019 був збільшений до 24000,00 грн, 28.01.2020 був збільшений до 28000,00 грн, 25.08.2020 був збільшений до 34000,00 грн, 30.11.2020 був збільшений до 40000,00 грн, 18.12.2020 був збільшений до 45000,00 грн, 13.05.2021 був збільшений до 58000,00 грн та 26.12.2022 був зменшений до 0,00 грн. Також, зі змісту виписки по договору видно, що [PERSON] регулярно використовувала кредитну карту для зняття готівки, оплати товарів та послуг. Зобов`язань за договором б/н від 23.02.2013 з погашення заборгованості за кредитом [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 18.07.2023 виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 36134,43 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 36134,43 грн. Правом подати докази, які б спростовували зазначені обставини, [PERSON] не скористалась. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Позивачем до позовної заяви додане клопотання про здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк». Клопотання обґрунтовано тим, що такий огляд надасть можливість суду встановити ідентичність витягу з Умов та правил надання банківських послуг, який додано до позову, із оригіналом Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті AT КБ "Приватбанк", та які діяли й були оприлюднені на момент укладення кредитного договору. Відповідно до ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 85 ЦПК України встановлено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Згідно з ч.7 ст.85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3 ст. 100 ЦПК України). Оскільки, до позовної заяви представником позивача долучений письмовий витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», зокрема й розділ 2.1.1 останніх, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про огляд веб-сайту. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме цей Витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Тому, підстави для задоволення вищевказаного клопотання позивача відсутні. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд керується наданими до справи доказами, які підтверджують, що відповідач в добровільному порядку не повернула фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, отже зобов`язання належним чином не виконала, що свідчить про порушення прав позивача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача фактично отримані нею грошові кошти в сумі 36134,43 грн. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З огляду на задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved