Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини та, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить також виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] відомості про батька [PERSON] . Покликається на те, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 р. у справі №362/1772/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.10.2018 р. розірвано. [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . В графі «батько» дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України (дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя) вказано [PERSON] , однак біологічним батьком [PERSON] є позивач - [PERSON] .. Оскільки дитина була зачата в період перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі та народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу і не має можливості в позасудовому порядку звернутись до Відділу реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних відомостей про [PERSON] як про батька дитини, позивач змушений звернутись до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились подали заяву, в якій позов підтримали з аналогічних мотивів, просили розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, листом від 26.09.2023 р. у вирішенні справи покладається на розсуд суду та просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши пояснення, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Під час перебування у шлюбі, [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.06.2023 р.. В графі «батько» дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України вказано [PERSON] , оскільки, дитина була зачата в період перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі та народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 р. у справі №362/1772/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.10.2018 р. - розірвано. Рішення набрало законної сили 28.11.2022 р.. Позивач стверджує, що він є батьком дитини. Відповідач [PERSON] позов визнала. Ч. 1 ст. 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р.), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За змістом ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. У п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Ст. 34 СК України визначено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved