Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

В червні 2023 року Бережанська кредитна спілка «Взаємодопомога» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві позивачем вказано, що згідно договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року (далі - кредитний договір) відповідач [PERSON] в межах встановленого ліміту в розмірі 96400 (дев`яносто шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок мав право отримати будь-які суми кредиту, та при повній або частковій сплаті кредиту повторно отримати кредит в межах встановленого ліміту, строк дії кредитного договору з 26 лютого 2020 року по 28 лютого 2022 року зі сплатою 36 % річних від суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідач [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору, внаслідок чого заборгованість перед Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» становить 165642,33 грн. (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот сорок дві гривні тридцять три копійки), з яких 118141,00 грн. основної суми боргу та 47501,33 грн. процентів за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився до суду надійшла заява відповідно до якої позивач позовну заяву підтримує, просить позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову в повному обсязі заперечили, посилаючись на те, що гроші в сумі 19167,00 грн. 03.02.2021 року та в сумі 2574,00 грн. 01.03.2021 року відповідач не отримував і такі кошти не стосуються кредитного договору. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: Ухвалою від 04 липня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України. 10 липня 2023 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року відкрито спрощене провадження по вказаній справі, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 16 год. 00 хв. 03 серпня 2023 року. 03 серпня 2023 року розгляд справи відкладено на 11 год. 30 хв. 14 вересня 2023 року, у зв`язку з не закінченням строку на подання відзиву та бажанням відповідача скористатися правом на правову допомогу. 14 вересня 2023 року розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті. 25 вересня 2023 року по справі оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 02 листопада 2023 року у зв`язку із закінченням робочого дня. 02 листопада 2023 року розгляд справи не проводився у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. 26 лютого 2020 року між Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» та членом цієї кредитної спілки [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 22 (далі - кредитний договір), за умовами якого останній отримав кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 96400 (дев`яносто шість тисяч чотириста) гривень зі сплатою процентів у розмірі 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на 24 (двадцять чотири) місяці з 26 лютого 2020 року по 28 лютого 2022 року. Відповідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON] зобов`язується погашати кредит згідно графіку розрахунків. При повній або частковій сплаті кредиту [PERSON] має право повторно отримати кредит в межах встановленого ліміту. Відповідно до п. 9.9. кредитного договору будь-які зміни і доповнення до цього договору дійсні за умови, якщо вони вчинені в письмовій формі і підписані сторонами, шляхом укладення додаткового договору. 26 лютого 2020 року позивачем було видано [PERSON] 50000 грн. вказане підтверджується видатковим касовим ордером від 26 лютого 2020 року, копією чека від 26.02.2020 року, заявою № 87 на видачу готівки від 26 лютого 2020 року, ордером № 87 до заяви на видачу готівки від 26 лютого 2020 року, - вказані кошти було видано в межах кредитного ліміту передбаченого кредитним договором. 27 лютого 2020 року позивачем було видано [PERSON] 46400 грн. вказане підтверджується видатковим касовим ордером від 27 лютого 2020 року, копією чека від 27.02.2020 року, заявою № 93 на видачу готівки від 27 лютого 2020 року, ордером № 93 до заяви на видачу готівки від 27 лютого 2020 року, - вказані кошти було видано в межах кредитного ліміту передбаченого кредитним договором. За 26 та 27 лютого 2020 року позивачем було видано відповідачу весь кредитний ліміт в розмірі 96400 грн. (50000+46400=96400). 03 лютого 2021 року позивачем було видано [PERSON] 19167 грн. вказане підтверджується видатковим касовим ордером від 03 лютого 2021 року, копією чека від 03.02.2021 року, заявою № 72 на видачу готівки від 03 лютого 2021 року, ордером № 72 до заяви на видачу готівки від 03 лютого 2021 року, вказані кошти виходять за межі кредитного ліміту передбаченого кредитним договором, окремий додатковий договір про зміну кредитного договору відсутній. 01 березня 2021 року позивачем було видано [PERSON] 2574 грн. вказане підтверджується видатковим касовим ордером від 01 березня 2021 року, копією чека від 01.03.2021 року, заявою № 146 на видачу готівки від 01 березня 2021 року, ордером № 146 до заяви на видачу готівки від 01 березня 2021 року, вказані кошти виходять за межі кредитного ліміту передбаченого кредитним договором, окремий додатковий договір про зміну кредитного договору відсутній. Відповідно до довідки про рух коштів та нарахування за договором відновлювальної кредитної лінії від 26 лютого 2020 року № 22, що укладений Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» з [PERSON] , останньому було видано: 26.02.2020 року 50000,00 грн.; 27.02.2020 року 46400,00 грн.; 03.02.2021 року 19167,00 грн.; 01.03.2021 року 2574,00 грн., вказані відомості відповідають відомостям наведеним у наданих суду видаткових касових ордерах. [PERSON] тіло кредиту за кредитним договором не погашав, лише проводив погашення процентів: 31.03.2020 року 3186,00 грн.; 30.06.2020 року 8650,00 грн.; 27.11.2020 року 6971,00 грн.; 03.02.2021 року 8062,00 грн.; 01.03.2021 року 3574,00 грн., - всього [PERSON] було погашено 30443,00 грн. процентів. Позивачем надсилалась [PERSON] вимога про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором в розмірі 165642,33 грн. з яких 118141,00 грн. сума неповернутого кредиту, 47501,33 грн. сума нарахованих відсотків, - однак така вимога залишена відповідачем без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови, пункти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. ст. 628, 629 ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено вище в п. 9.9 договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року Бережанська кредитна спілка «Взаємодопомога» та [PERSON] досягли згоди, що будь-які зміни і доповнення до цього договору дійсні за умови, якщо вони вчинені в письмовій формі і підписані сторонами, шляхом укладення додаткового договору. В матеріалах цивільної справи на день постановлення рішення відсутні додаткові договори. Виходячи з вказаного, умови договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року укладеного між Бережанською кредитною спілкою «Взаємодопомога» та [PERSON] поширюються на кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 96400 (дев`яносто шість тисяч чотириста) гривень. Зважаючи це отримані відповідачем кошти в розмірі 21741,00 грн. (сума на яку розмір коштів отриманих відповідачем перевищує кредитний ліміт встановлений договором відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року), - не можна розцінювати як частину договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року, укладеного між сторонами. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Аналогічний висновок зроблено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 р. у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Таким чином нарахування позивачем процентів у розмірі 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на підставі договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року є правомірним лише щодо 96400,00 грн. Нарахування ж відсотків у розмірі 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом понад вказану суму не ґрунтується на вказаному договорі. Виходячи з наведеного позивач має право на нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 69590,16 грн. (96400 грн. х 732 дн./365 дн. х 36% = 69590,16 грн.) Зважаючи на те, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань по договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 26 лютого 2020 року - не повернув позивачу отримані в кредит 96400,00 грн. та сплатив лише 30443,00 грн. процентів з 69590,16 грн., які позивач правомірно мав право нарахувати, у зв`язку з чим несплаченими залишились 39147,16 грн. процентів, а також не повернув 21741,00 грн. отриманих без укладення кредитного договору, - позов слід задовольнити частково стягнувши з [PERSON] на користь позивача 157288,16 грн., в решті позовних вимог відмовити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial