Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

23.11.2023 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з Я, [PERSON] 1982 року народження в період з 25.08.2007 року до цього часу перебуваю у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак 11.07. 2023 року до суду подано позов про розірвання шлюбу (справа №511/1992/23 . На даний час будь-які сімейні стосунки між ними припинено , мешкають окремо . За час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2011 року народження, Діти прлживали проживали з нею, а після подачі заяви на видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей (від 12.07.2023 року), чоловік забрав сина. Після припинення шлюбних відносин відповідач відносно неї вчиняє психологічне насильство. Про що вона неодноразово зверталася із заявою до Роздільнянської РВП. За результатами розгляду звернень, з [PERSON] були проведені профілактичні бесіди з метою недопущення порушень чинного законодавства та роз`яснено статті 184 та 173-2 КУпАП. Крім того 01.05.2023 року [PERSON] був притягнутий Роздільнянським районним судом Одеської області до адміністративної відповідальності по справі 511/1037/23 за ч.І ст.173-2 КУпАП. Вважає, що протиправні дії [PERSON] можливо припинити лише винесенням в судовому порядку обмежувального припису, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього відповідних обов`язків, а тому просила заву задовольнити . Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, що відповідають змісту заявлених вимог. Заінтересована особа\~ [PERSON] , у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог, заявив, що викладені факти не відповідають фактичним обставинам. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України\~справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч.2 ст. 350-5 ЦПК України). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] перебували з 25.08.20007 року у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] .( а.с.5) За час шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження .(а.с.6-7) Також судом встановлено, що на теперішній час стосунки між сторонами розладнались, [PERSON] постійно висловлюється на адресу заявниці нецензурною лайкою. 01.05.2023 року [PERSON] був притягнутий Роздільнянським районним судом Одеської області до адміністративної відповідальності по справі 511/1037/23 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. (а.с.11) Також [PERSON] неодноразово зверталася до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області щодо вчинення домашнього насильства (від 29.04.2023р., № 1854, 19.07.2023 р., № 3489, 22.09.2023р, № 5063, 22.09.2023року №5064, 24.09.2023 року №5038, 27.09.2023 року №5180, від 23.10.2023 року №5744). За результатами розгляду звернень, з [PERSON] були проведені профілактичні бесіди з метою недопущення порушень чинного законодавства та роз`яснено статті 184 та 173-2 КУпАП ( а.с.12-19) [PERSON] було подано позовну заяву про розірвання шлюбу , укладеного між нею та [PERSON] , ( справа №511/1992/23) (а.с.8-9) . Заявниця зазначає, що заінтересованою особою відносно неї вчиняється психологічне насильство. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно\~кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Згідно ч.ч.2,3\~ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~ обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Зважаючи на наведені правила\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Згідно розділу\~IV\~глави\~13 ЦПК України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. У відповідності до\~ст.350-6 ЦПК України\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. У постанові Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Суд вважає, що доводи заяви знайшли своє підтвердження. Між заявницею та її чоловіком [PERSON] виникають конфліктні ситуації , видача обмежувального припису надасть можливість їм емоційно заспокоїтися. Крім цього, вищенаведені факти свідчать, про те що [PERSON] не бажає змінювати свою поведінку, а застосовані до нього стягнення не є дієвими, адже щодо заявниці, то останній продовжує вчиняти сімейне насильство. Це ( неприязнь ) і частково пов.язане з неможливістю добровільно поділити спільно нажите майно. Задовольняючи частково вимоги суд виходив з наступного : перше - суд не може заборонити [PERSON] відвідувати торговий центр магазин "АТБ ". Це буде грубим порушенням не тільки прав [PERSON] вільно обирати торгову точку , а і права торгової мережі "АТБ". Суд зазначає , що не коректно сформульовані вимоги щодо відстані не впливають на рішення суду щодо встановлення відстані. Місто Роздільна є невеликим і встановлення відстані від магазину "АТБ" в 100 метрів фактично позбавляє [PERSON] можливості користування поїздами , таксі , автобусами і іншими торговими точками, які знаходяться в межах до 30 метрів від магазину "АТБ" . Фактично це ізоляція від центру міста в межах міста. Це є не допустимим. Задовольняючи вимоги суд виходив з того , що квартира за адресою [ADDRESS] належить заявниці на праві особистої приватної власності , тобто задоволення вимог щодо її відвідування є логічним кроком , як і задоволення інших вимог. Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4ст. 350-6\~ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial