Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало і на що за законом мала право, заповіла позивачці по справі. [PERSON] мала намір успадкувати майно та звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори. При зверненні до нотаріуса позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що житловий будинок по [ADDRESS] належить членам колгоспного двору, в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності. Тому позивачка звернулася до суду та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на вище зазначене домоволодіння. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 03.11.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче відкрите судове засідання, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити (а.с.40). Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без його участі, щодо вирішення позову поклався на розсуд суду та заперечень щодо його задоволення не подав (а.с.36). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачці [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса від 10.04.2023 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що житловий будинок по [ADDRESS] належить членам колгоспного двору, в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності (а.с.29). Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 01.12.1989 жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] (а.с.8). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] складеного ФОП [PERSON] від 07.03.2023 р. будинковолодіння має наступні технічні характеристики: А- житловий будинок, Б літня кухня, Б1 сарай, Б2 гараж, В погріб, Г вбиральня, Ж сарай, №1 огорожа, №2 - ворота , №3 криниця (а.с.9-24). У відповідності до довідки №4394 від 07.03.2023 р. виданої ФОП [PERSON] від 07.03.2023 р., будинковолодіння має наступні технічні характеристики: А- житловий будинок, Б літня кухня, Б1 сарай, Б2 гараж, В погріб, Г вбиральня, Ж сарай, №1 огорожа, №2 - ворота , №3 криниця. Інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 07.03.2023 становить 183248 грн. (а.с.25). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .. Оцінка суду: Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України «Про власність» в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування. Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб. Оскільки відповідач не претендує на спадщину, то не має підстав визначати частки членів колгоспного двору. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено в ч. 1ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину і звернулася до нотаріальної контори про прийняття та оформлення спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом і інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно та обов`язкову частку в ньому немає. Відповідач, також претензій до спадкового майна немає.\~\~ Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння по [ADDRESS] . З огляду на наведене, суд вважає, що спадкове будинковолодіння, одноосібно належало на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] . Оскільки, [PERSON] належно та вчасно прийняла спадщину, представник відповідача заперечень проти задоволення позову не подав, тому за таких обставин суд вважає, що за нею слід визнати право власності на заявлене спадкове майно за заповітом. На підставі викладеного, ст.ст.375, 376, 1216,1217,1223,1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved