Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві покликається на ту обставину, що 13 липня 2021 року відповідач [PERSON] позичила у [PERSON] 500000,00 (п?ятсот тисяч) гривень та зобов?язалась повернути суму в розмірі 90000 (дев?яносто тисяч) гривень до 31.12.2021 року, про що власноручно написала розписку, копія якої додається до позовної заяви. Після зазначеного терміну відповідач вказаних коштів не повернула та не бажає їх повертати. [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом про стягнення боргу, однак до відкриття провадження, [INFO] померла. Таким чином, позивач є спадкоємцем усіх прав та обов?язків, що належали [PERSON] , в тому числі і грошового боргу. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Просить стягнути із відповідача на його користь грошові кошти у сумі 90000,00 гривень та понесені ним судові витрати. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2023 року позовну заяву було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 04 серпня 2023 року за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник адвокат Савюк К.О. в судове засідання не з`явились, від представника надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримали повністю, просять суд розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з`явилась, відзиву не подала, хоча повідомлялась судом про час та місце розгляду справи у порядку, визначеному законом, за зареєстрованим місцем проживання, а тому за згодою сторони позивача суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як вбачається з копії розписки, наявної у матеріалах справи, відповідач [PERSON] ствердила факт отримання неювід [PERSON] в борг 500000 (п?ятсот тисяч) гривень та зобов`язалась повернути до 31.12.2021 року 90000 (дев?яносто тисяч) гривень. Розписка написана відповідачем власноручно в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] . За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів (постанова Верховного суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс-15). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з позовної заяви, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання перед [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як стверджується матеріалами справи, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем складається з 90000 (дев?яносто тисяч) гривень, а тому саме ця сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст.207, 524, 533, 625, 1046, 1048, 1049, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved