Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

13 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. Позивачка просить припинити чинність (скасувати) обтяження № 3230262 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеного на підставі постанови АА №958003 від 25.04.2006, винесеної ДВС у Миргородському районі, зареєстрованого 19.05.2006 Другою Миргородською державною нотаріальною конторою та зняти арешт зі всього майна (в тому числі з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ), що належало [PERSON] [INFO] , померлій [INFO] . В обґрунтування позовної заяви вказала, що вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадкодавцю на праві приватної власності належало нерухоме майно - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом було усно повідомлено, що в 2006 році на вказане майно було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Миргородського МРУЮ про арешт майна боржника серії АА № 958003 від 25.04.2006 року. 12 жовтня 2023 року позивачка звернулася до Миргородського відділу державної виконавчої служби, де їй було повідомлено, що на даний час виконавчі провадження щодо [PERSON] у відділі відсутні. Наявність даної заборони перешкоджає позивачці в оформленні спадкових прав та розпорядженні своїм майном, а тому вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про скасування заборони з майна. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.11.2023 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 24). Представник відповідача Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника. Надав суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити у його задоволенні через відсутність примусового виконання у відділі ВП відносно [PERSON] (а.с. 21-22). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки право позивача як спадкоємця, на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.10). Позивачка є донькою спадкодавця (а.с. 11, 12). Померла [PERSON] за життя була власником нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Позивачка в установлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.26), тобто є єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті матері, яка прийняла спадщину. На вказане майно було накладено арешт на підставі постанови ДВС у Миргородському районі серії АА №958003 від 25.04.2006 року (а.с.9). На теперішній час виконавчі провадження щодо [PERSON] у відділі ВДВС відсутні (а.с.15). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Положеннями ч.\~1,\~2\~ст.\~319\~ЦК України\~встановлено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що наявні обтяження у вигляді арешту накладеного на все невизначене майно спадкодавця, порушує права позивача на розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved