Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У вересні 2023 року представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 22583,35 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 28 квітня 2022 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Matiz», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 20221 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Власник автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило виплату потерпілій стороні. Відповідно до Звіту № б/н встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] становить 21183,35 грн. Крім того, витрати на послуги аваркома (експерта) складають 1400,00 грн. Посилаючись на положення ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути його на свою користь в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2023 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи на 02 листопада 2023 року. 02 листопада 2023 року [PERSON] подав через канцелярію суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку з намаганням сплатити наявну заборгованість. 02 листопада 2023 року судове засідання було відкладено за вищевказаним клопотанням відповідача, до 17 листопада 2023 року. В судове засідання 17 листопада 2023 року представник позивача не з`явився, повідомлявся судом належним чином. У поданій позовній заяві представник позивача просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 17 листопада 2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що розписався в розписці. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 28 квітня 2022 року о 05 год. 40 хв. по вул. Олександра Попова в м. Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Matiz», державний номерний під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чинного на дату пригоди. 30 квітня 2022 року власник транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, завданої в результаті ДТП, що сталася 28 квітня 2022 року (а.с. 26). Згідно звіту № б/н встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортному засобу «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] становить 21183,35 грн. Відповідно до наказу по справі № 83954, довідки № 1 від 23 серпня 2022 року та відповідно до платіжного доручення № 9333249 від 26 серпня 2022 року МТСБУ сплатило на користь [PERSON] відшкодування заподіяної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 21183,35 грн. Крім того, відповідно до платіжного доручення № 883864 від 14 червня 2022 року МТСБУ сплатило на користь ФОП [PERSON] послуги аваркома (експерта) по справі № 83954 у розмірі 1400,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідачем не надано доказів того, що він відноситься до осіб визначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «а» підпункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного, досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність МТСБУ заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення 21183,35 грн виплаченого страхового відшкодування та 1400,00 грн витрат на послуги аварійного комісара, а тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на ухвалення судом рішення на користь позивача в силу ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь МТСБУ понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. (а.с.4).

Outcome: approved