Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, де є третя особа, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, що займається її утриманням та вихованням, оскільки сторони припинили спільне проживання. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про здоров`я дитини, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Зважаючи на те, що відповідач нехтує своїми правами та обов`язками по відношенню до дитини, позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає, що формальне батьківство відповідача в подальшому може зашкодити дитині, зокрема завадити її можливому усиновленню або нести обов`язок по утриманню відповідача. В судове засідання позивач та представник позивача, не з`явилися, до початку розгляду справи надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач до суду не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Представник третьої особи, в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2021 було розірвано /а.с.9-12/. За час подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] /а.с. 13/, батьками якої є сторони та яка проживає з позивачем. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На даний час дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . В будинку створенні всі умови для проживання дитини, її розвитку та виховання. Згідно висновку Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації № 260001-вих-132243 від 26.10.2023, про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав /а.с. 77/. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконує всі обов`язки пов`язані з розвитком і вихованням дітей, має достатній рівень житлових умов для повноцінного виховання і розвитку дітей, в свою чергу відповідач не бажає виховувати та утримувати доньку. Згідно п. 2 ч. 1, ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини.

Outcome: approved