Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що, [PERSON] є наймачем двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача у вказаній житловій квартирі є зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] . Однак, відповідач не проживає у даному житловому приміщенні понад тринадцяти років. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вищезазначеної адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження майном, зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19.10.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] є наймачем двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Договору найму від 01.05.2005 року та Ордеру № 235 виданого Житлово-квартирною групою виконкому Ленінської райради депутатів від 30.09.1988 року. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Департаменту надання адміністративних послуг № 1301ел/01-09 від 15.08.2023 року. Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , понад тринадцяти років. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.10.2023 року, складеного КП «ЖКС» Пересипський, з якого вбачається, що громадянка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за вищезазначеною адресою з 2010 року. Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою порушує права [PERSON] , як законного користувача майна щодо користування та розпорядження житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в підтвердження викладених обставин є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для задоволення даного позову, а тому слід визнати відповідача такою, що втратила право на користування вказаною вище житловою квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved