Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 лютого 2017 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано її шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу її присвоєне прізвище чоловіка. Дошлюбне її прізвище " [PERSON] ". В період спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка зараз проживає з позивачкою. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх з чоловіком поглядів на різні сторони подружнього життя. Через те між ними часто виникали непорозуміння і суперечки із взаємними образами, які їм дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним та неприйнятним для позивачки. Прийшло розуміння неможливості збереження її шлюбу. Позивачка зазначає, що рішення про необхідність розірвання шлюбу є її твердим переконанням, а тому примирення між ними бути не може, зважаючи на те, що вона раніше вже зверталась з позовом про розірвання шлюбу, який було залишено без розгляду через їх з відповідачем примирення. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01 серпня 2023 року ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи, який відкладався призначено на 13 год. 00 хв. 22 листопада 2023 року. 22 листопада 2023 року ухвалою Любарського районного суду відмовлено представнику відповідача в задоволенні заяви про надання сторонам строку на примирення. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, судовий розгляд вже відкладався за клопотання представника відповідача, а тому його неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 14 лютого 2017 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка [PERSON] . Що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №7. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №7. Відповідно\~\~ до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам\~їхніх\~дітей,\~що мають істотне значення.\~ Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України\~встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному об`ємі, з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved