Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Климась Ю.І. звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.08.2023 з листа приватного виконавця йому стало відомо відкриття виконавчого провадження № 65617960 та проведення оцінки належної йому земельної ділянки кадастровий номер № 1224887100:01:001:0237 з метою подальшої примусової реалізації вказаної земельної ділянки з відкритих торгів при примусовому виконанні виконавчого напису № 948 від 17.05.2021, що видав приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дніпрофінансгруп», якому перейшло право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги від 17.07.2020, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Відповідно до вказаного виконавчого напису звернуто стягнення з [PERSON] заборгованості, яка виникла за Договором Іпотеки № 764882/ФЛ укладеного між [PERSON] та ВАТ» КБ «Надра» в забезпечення за Кредитним договором № 776572/ФЛ від 25.02.2008 та згідно виписки з рахунку боржника від 14.05.2021 становить 319443,56 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних написів, оскільки всупереч вимог законодавства нотаріусу не було подано документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Так, будь-яких вимог претензій чи листів із зазначенням суми боргу позивач не отримував, про розмір заборгованості його повідомлено не було, за яким курсом здійснено перерахунок заборгованості валютного кредиту на національну валюту позивачу також невідомо, що на його переконання, свідчить про відсутність безспірності заборгованості. Крім того, із листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ №КБ «Надра» І.В.Білої заборгованість за кредитним договором № 776572-ФЛ від 25.02.2008 станом на 17.05.2019 року складала: заборгованість за основним боргом- 9390,02 USD, заборгованість за нарахованими процентами - 821,50 USD, заборгованість за штрафами та пенями - 144.89 USD. Відповідно квитанції № 37933138 від 28.12.2018 [PERSON] було внесено 2000 грн для погашення валютного кредиту № 776572-ФЛ від 25.02.2008. Отже, нотаріусом запропоновано звернути стягнення в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами у більшому розмірі (1114829,39 грн), тобто відбулося продовження нарахування процентів за кредитним договором. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і у самому розмірі такої заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 948 року вчинений 17.05.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.Ю. Ухвалою від 23.08.2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65617960, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем на підставі виконавчого напису, вчиненого 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною із Забороного продажу арештованого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 1224887100:01:001:0237. Ухвалою від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначена дата підготовчого судового засідання. В судове засідання позивач не з`явився, його представник - адвокат Климась Ю.І. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не прибули, своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористалися. Згідно ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані позивачем докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що виконавчим написом № 948 вчиненим 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» стягнуто заборгованість 319 443,56 грн. Матеріали справи свідчать, що приватним нотаріусом вчинення виконавчого напису здійснено на підставі ст. 87-31 Закону України «Про нотаріат» і Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою від 31.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжею О.В.відкрито виконавче провадження N? 65617960 з примусового виконання вчиненого 17.05.2021 року виконавчого напису N? 948 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою О.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 319 443, 56 грн. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з п.п.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5). Відповідно до вказаного Переліку такими документами можуть бути: Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов?язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов?язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв?язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; г) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку). Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа № 161/6092/18-ц. Як стверджує позивач, що не спростовано відповідачем, із відповідачем нотаріально посвідчених договорів він не укладав, письмова вимога про усунення порушення виконання зобов?язання йому не надсилалася, про відступлення права вимоги та зміну кредитора на ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» у договірних правовідносинах його повідомлено не було, про розмір заборгованості його повідомлено не було, за яким курсом здійснено перерахунок заборгованості валютного кредиту на національну валюту позивачу також невідомо, у зв`язку з чим звідки в нього виникла заборгованість перед ТОВ «ФК Кредит-Капітал» та саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі не відомо. У відповідності до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відомостей на підтвердження того, що позивач був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, стороною відповідача суду не представлено, а відтак в цій частині суд приймає доводи позивача про те, що письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові з вказаною в оспорюваному виконавчому написі величиною грошової вимоги, яка підлягає виконанню, а також найменування фактора, якому має бути здійснено платіж, позивач не отримував. Також не надано стороною відповідача відомостей на підтвердження того, що позивачу (боржнику) було надіслано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, а відтак суд приходить до твердження, що такої вимоги позивач не отримував. Крім того, детального розрахунку заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому написі, суду не представлено. Відсутні у справі й докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що з документів, поданих до приватного нотаріуса вбачається спірність вимог. Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису № 948, вчиненого 17.05.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 319 443,56 гривень таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 1073,60 грн. та подання заяви про забезпечення позову - 536,80 грн.

Outcome: approved