Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини № [NUMBER] , третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь, 360 106,72 гривень збитків завданих у результаті ДТП та 3601,07 сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.2022 на ділянці автодороги «Львів-Радехів-Луцьк» в селі Новий Став, Львівського району, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «КРАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , що був під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «АІЮІ» реєстрацій номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу [PERSON] .. Постановою суду винуватцем такої ДТП було визнано [PERSON] .. Загальний розмір заподіяних позивачу збитків становить 520 106,72 гривень, що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. На момент вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тому відповідальність за заподіяні в ДТП збитки несе МТСБУ в межах страхової суми, що діяла на момент ДТП - 160 000,00 гривень. Позивач [PERSON] з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до МТСБУ із повідомленням та заявою про виплату страхового відшкодування. Разом з тим зазначає, що на момент ДТП водій [PERSON] був військовослужбовцем Військової частини № [NUMBER] , та вважає, що оскільки на момент ДТП, [PERSON] був військовослужбовцем Військової частини № [NUMBER] та керований ним транспортний засіб марки «КРАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] також належить Військовій частини № [NUMBER] , то з врахуванням положень ст.1172, 1194 Цивільного кодексу України, саме Військова частина № [NUMBER] є особою, що відповідає за відшкодування збитків, завданих у результаті ДТП. Розмір збитків, що підлягає до відшкодування, з врахуванням ліміту відповідальності МТСБУ має становити 360 106,72 гривень (520 106,72 - 160 000,00 = 360 106,72). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 дану справу передано для розгляду судді Костюк У.І.. Ухвалою суду від 27.02.2023 справу прийнято до розгляд в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 30.03.2023 представником Військова частина № [NUMBER] на адресу суду поданий відзив на позовну заяву. В поданому відзиві представник зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 14.10.2022 на ділянці автодороги «Львів-Радехів-Луцьк» в селі Новий Став, Львівського району, за участю транспортного засобу марки «КРАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , що був під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «АІЮІ» реєстрацій номер [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] .. Згідно постанови Кам`янка-Бузького районного суду, винним у настанні вище вказано ДТП визнано водія військової частини [NUMBER] [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності. Вважає, що з врахуванням положень статей Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України та обставин справи військова частина не є належним відповідачем по справі, а шкода повинна бути відшкодована фактично винною особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Відтак просить суд ухвалити рішення яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити /а.с. 91-94/. 08.05.2023 адвокатом Білик Р.О. на адресу суду подане доповнене клопотання третьої особи [PERSON] про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи. Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] адвокатом Білик Р.О. 26.06.2023 через канцелярію суду подано клопотання, в якому просила суд проводити розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження /а.с. 139-141/. 27.09.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника Військової частини № [NUMBER] [ADDRESS] , в якому просив суд проводити розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження /а.с.162-163/. Ухвалою суду від 27.09.2023 вирішено провести розгляд даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження, судове засідання по даній справі замінено підготовчим засіданням. Представником Військової частини № [NUMBER] [PERSON] 11.10.2023 через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України /а.с.182-183/. Ухвалою суду від 17.10.2023 в задоволенні клопотання представника Військової частини № [NUMBER] [ADDRESS] про зупинення провадження у цивільній справі № 446/358/23 відмовлено. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 20.11.2023 в задоволенні клопотання представника третьої особи [PERSON] адвоката Білик Романни Олегівни про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи відмовлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву з підстав зазначених в ній підтримав, просив її задоволити. Додатково вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] була завдана матеріальна шкода, розмір якої підтверджується висновком експерта та підлягає стягненню з відповідача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Не заперечував факт події ДТП за участю військового транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] , який був військовослужбовцем військової частини № [NUMBER] . Вважає, що розмір завданої шкоди повинен відшкодовуватися винною особою, а не військовою частиною, крім того з сумою страхового відшкодування не погодився, вказавши, що визначений позивачем розмір матеріальних збитків завищений. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Додатково вказала, що сторона не погоджується з проведеною експертизою та сумою відшкодування. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] висновок підтримав та пояснив, що судово товарознавча експертиза була проведена ним на підставі договору за № 187 від 27.10.2022, укладеного між ним та [PERSON] .. Зокрема, 22.10.2022 в ТзОВ "Експертиза" надійшло доручення № 87180 від МТСБУ з проханням проведення експертного дослідження колісного транспортного засобу марки Audi Q5, ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . 25.10.2022 ним було скеровано електронне повідомлення [PERSON] про проведення 27.10.2022 експертизи, однак [PERSON] не був присутній при огляді транспортного засобу. 27.10.2022 в ході огляду автомобіля було встановлено, що вартість відновлювального ремонту є вищою за ринкову вартість автомобіля, відтак було укладено договір із [PERSON] на проведення судової автотоварознавчої експертизи, яка в подальшому ним була проведена. Крім цього, вказав про те, що ним для проведення експертизи використано "Бюлетень автотоварознавця" Випуск 125 за серпень 2022, оскільки саме він був чинний на час проведення експертизи. Вказав, що в ході проведення експертизи ним було дотримано Методики та стандартів проведення експертизи. Заслухавши думку учасників процесу, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.2022 року о 12.45 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки "КРАЗ" д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння на автодорозі Львів-Радехів-Луцьк в селі Новий Став, Львівського району, при зміні напрямку руху при повороті ліворуч на нерегульованому перехресті не дав перевагу в русі, не впевнився в безпечності скоїв зіткнення з автомобілем марки "AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце . Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.11.2022 в справі № 446/1636/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік /а.с. 8-10/. Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.10.2023 [PERSON] виконував службові обов`язки як військовослужбовець Військової частини [NUMBER] . Транспортний засіб марки «КРАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , яким здійснював керування військовослужбовець Військової частини № [NUMBER] належить Військовій частини № [NUMBER] . Транспортний засіб "AUDI Q5 державний реєстраційний номер [NUMBER] на праві власності належить позивачу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] /а.с. 11/. Згідно висновкуексперта №124 від 11.12.2022, який складений судовим експертом Галамай Я.І., за результатами судової автотоварознавчої експертизи про визначення пошкодження автомобіля Audi Q5 реєстраційний номер [NUMBER] отриманих внаслідок ДТП, яке відбулося 14.10.2022 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi Q5, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] від виявлених при обстеженні 27.10.2022 його пошкоджень внаслідок ДТП 14.10.2022 в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) на матеріали становить 1 433 783,92 грн. (один мільйон чотириста тридцять три тисячі сімсот вісімдесят три гривні 92 коп.), ринкова вартість автомобіля Audi Q5, ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] на 14.10.2022 до моменту пошкодження у ДТП становить 700 952,10 грн.(сімсот тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 10 коп.), ринкова вартість автомобіля Audi Q5, ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] станом після ДТП 14.10.2022 року становить 180 845,38 грн.(сто вісімдесят тисяч вісімсот сорок п`ять гривень 38 коп.), вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Audi Q5, ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП 14.10.2022, з врахуванням результатів його обстеження 27.10.2022, в цінах на дату обстеження без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) на матеріали становить 520 106,72 грн.(п`ятсот двадцять тисяч сто шість гривень 72 коп.) /а.с. 13-30/. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовом, просив стягнути з військової частини № [NUMBER] завдану внаслідок ДТП шкоду у розмірі 360 106,72 грн., вказавши, що вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, тому останній відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на відшкодування різниці між вартістю цього автомобіля до та після ДТП. Заперечуючи проти заявлених у справі вимог, представник військової частини № [NUMBER] вказував, що війська частина є не належним відповідачем по справі, а шкода завдана позивачу [PERSON] повинна відшкодовуватися винною особою. Крім того не погодився, з сумою страхового відшкодування, вказавши, що визначений позивачем розмір матеріальних збитків завищений. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч.2ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналогічне зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 №6: не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. В ході судового розгляду судом встановлено, що 14.10.2022 на автодорозі Львів-Радехів-Луцьк в селі Новий Став, Львівського району мала місце дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля марки "КРАЗ" державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "AUDI" Q5 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні ушкодження та матеріальних збитків. Постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Судом відзначається, що у відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди здійснював управління транспортним засобом як військовослужбовець військової частини [NUMBER] та даний транспортний засіб належить військовій частині, окрім цього цивільно-правова відповідальність яких, як власника транспортного засобу на час скоєння ДТП у встановленому законом порядку не застрахована. З урахуванням вище вказаних норм суд дійшов висновку, що так, як військова частина володіє на праві оперативного управління закріпленим за нею Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, тому вона несе відповідальність згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України та шкода, що завдана в результаті ДТП позивачу підлягає стягненню саме з військової частини, а відтак відхиляє посилання представника відповідача, що військова частина є неналежним відповідачем у даній справі. Оскільки позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно матеріальної шкоди, останній вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної його майну (автомобілю), розмір шкоди визначений висновком експерта № 124 від 11.12.2022. Доводи третьої особи, що наявний в матеріалах справи висновок експертного дослідження про вартість об`єкта оцінки не є належним та допустимим доказом у справі, не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів на спростування визначеної висновком вартості матеріальної шкоди на час розгляду справи не надано. Суд погоджується з наданим позивачем [PERSON] розрахунком розміру задіяної йому шкоди, яка підлягаю стягненню з відповідача, адже він узгоджується із нормою статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої власнику транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу у разі визнання транспортного засобу фізично знищеним. Зокрема, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Також слід відмітити, що представник відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди, не надав належних та допустимих доказів на спростування висновку експертного авто товарознавчого дослідження, не навів свого розрахунку завданих збитків, та не скористався правом ініціювати проведення судової експертизи для визначення вартості збитків, завданих автомобілю "AUDI" Q5 д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, що мала місце 14.10.2022, а отже не доведено, що розмір матеріального збитку, визначеного експертним дослідженням неправильно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з військової частини № [NUMBER] матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 360 106,72 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з військової частини № [NUMBER] на користь позивача необхідно стягнути 3601,07 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved