Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, укладений зареєстрований 08 вересня 2007 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1495. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2021 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 19 липня 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24 жовтня 2023 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, обставини, викладені в позовній заяві, визнає. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2007 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області актовий запис №1495, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12 листопада 2021 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] від 29 вересня 2018 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] від 09 грудня 2015 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що спільне життя подружжя не склалось, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач визнала позов. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved