Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У вересня 2023 року перший заступник керівника Новоукраїнської окружної\~прокуратури Кіровоградської\~областізвернувся до суду в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає: Головне управління Держегеокадастру у Кіровоградській області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. Поданий позов обґрунтовує тим, що [PERSON] , яка є громадянкою Республіки Білорусь, на підставі рішення Новоукраїнського районного суду від 24.02.2022 року у справі № 396/922/21, набула право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 5,1578 га, кадастровий номер 3524083600:02:000:0110, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Рішення суду набрало законної сили 15.04.2022 року. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 17.05.2005 земельна ділянка перебуває в оренді у товариства з обмежаною відповідальністю «ЗЕРНОВИК» (номер запису про інше речове право 47060159 від 08.06.2022).Просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказану земельну ділянку. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов із викладених у заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відзиву на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського виробництва не відчужила її, тому наявні підстави для їх конфіскації у власність держави. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як позов першого заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 16929,34\~грн. судового збору за подачу позовної заяви та 1342 грн. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved