Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

18.03.2021 року позивач звернувся до суду із позовом про скасування рішень державних реєстраторів та записів про реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.08.2018 року, індексний номер - 42452955; - скасувати запис про право власності №27407198 на нежитлове приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 (один, два, три) з № 1 (один) по № 11 (одинадцять) (групи приміщень № 4 (чотири), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єременко Людмили Олексіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.08.2018 року, індексний номер - 42534276; - скасувати запис про право власності №27483280 на нежитлове приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 (один, два, три) з № 1 (один) по № 11 (одинадцять) (групи приміщень № 4 (чотири), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - витребувати з чужого незаконного володіння Компанії з відповідальністю обмеженою акціями «Аргостейдж Холдінг ЛТД» на користь [PERSON] нежитлове приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 (один, два, три) з № 1 (один) по № 11 (одинадцять) (групи приміщень № 4 (чотири), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що в одноосібній власності позивача перебувало вказане нерухоме майно на підставі Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] виданого 08.12.2010 року. 08.08.2018 року на підставі рішення державного реєстратора [PERSON] право власності на нерухоме майно зареєстроване за ПАТ «БАНК СІЧ» на підставі іпотечного договору №106. Разом з тим, 27.07.2018 року приватним виконавцем до державного реєстру на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року у справі №755/10918, було внесено запис №27239196 про обтяження згаданого нежитлового приміщення. Внесення до реєстру обтяження про арешт майна позивача станом на 08.08.2018 року було чинним і ця інформація містилась у розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень». Позивач вказує, що належне йому нерухоме майно незаконно вибуло з його власності на підставі неправомірних реєстраційних дій державного реєстратора [PERSON], оскільки не було здійснено належного пошуку запису про обтяження майна і реєстраційні дії були вчинені за наявності в державному реєстрі обтяження нерухомості. Посилаючись на положення Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №755/5072/17 позивач вказує, що наявність в Державному реєстрі прав запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Ураховуючи норми Порядку №1127 від 25.12.2015 року та Порядку №1141 від 26.10.2011 року державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій в першу чергу повинна була здійснити пошук відомостей про обтяження майна за його реєстраційним номером, зазначеним в іпотечному договорі, а в разі відсутності даних, за іншими параметрами - адресою об`єкта, ПІБ власника та ін. Натомість пошук був здійснений лише за ідентифікаційним кодом позивача, що не відображає інформації у спеціальному розділі, архівних та інших складових Державного реєстру прав. Не було здійснено пошуку відомостей про обтяження за жодним із основних ідентифікаторів, що значно звузило обсяг пошукової інформації та призвело до її невідповідності. Наведені факти встановлені постановою Київського апеляційного суду від 11.06.2020 року у справі №755/16537/18. 14.08.2018 року згідно рішення державного реєстратора - ПН Єременко Л.О. право власності на нежитлове приміщення було зареєстроване за КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №720 від 14.08.2018 року. Власник з дотриманням вимог ст.ст. 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, не залежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (постанова ВП ВС від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16). Спірне нежитлове приміщення вибуло з власності позивача поза межами його волі, внаслідок вчинення неправомірних реєстраційних дій, а в подальшому за договором купівлі-продажу майно перейшло до останнього набувача КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД», тому право позивача як законного володільця підлягає захисту шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 01.04.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 21.05.2021 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20.07.2021 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача АТ «Банк Січ» про забезпечення судових витрат. 15.09.2021 року до суду надійшов відзив відповідача АТ «Банк Січ» на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 23.09.2021 року відмовлено у прийнятті відзиву АТ «Банк Січ» за пропуском строків та роз`яснено, що сторони мають право подати пояснення. Ухвалою суду від 23.09.2021 року задоволене клопотання представника позивача про направлення судового доручення та зупинене провадження у справі до виконання судового доручення. 28.09.2021 року до суду надійшла відповідь сторони позивача на відзив відповідача АТ «Банк Січ», у якій позивач просив залишити відзив без розгляду посилаючись на те, що подання позову не є зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, оскільки у справі №755/16537/18 у задоволенні позову було відмовлено через неналежність відповідача, адже позивач позивався до державного реєстратора. Склад учасників у згаданій справі та у цьому спорі не є ідентичним, оскільки позов пред`явлено до інших відповідачів та доповнено його новими вимогами - скасування записів про право власності та витребування майна. Ухвалою суду від 21.05.2021 року було відкрите провадження у справі та встановлений відповідачам 15-денний термін для подання відзивів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі. 19.07.2021 року представники АТ «Банк Січ» з`явились в засідання суду, отже останнім було відомо про наявність відповідної ухвали суду та встановлений термін для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні було встановлено, що АТ «Банк Січ» отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 19.07.2021 року, а відзив подано 01.09.2021 року, тобто із пропуском встановленого судом строку. Відповідач не навів обґрунтувань поважності причин пропуску строку та не поставив перед судом питання про поновлення або продовження строку, тому відзив має бути залишений без розгляду. Ухвалою суду від 23.11.2021 року відновлене провадження у справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 24.11.2021 року залишено без задоволення заяву представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 16.12.2021 року зупинене провадження у справі до виконання судового доручення. 16.12.2021 року до суду надійшов відзив відповідача АТ «Банк Січ» на позовну заяву, у якій відповідач просив поновити пропущений строк для подання відзиву, визнати подання позовної заяви зловживанням правом та вжити до позивача заходи, передбачені ЦПК України і відмовити у задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи вимоги відзиву відповідач посилався на положення ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України та зміст рішення Європейського суду з прав людини «Салов проти України» і зазначав, що відмова у прийнятті відзиву створює умови для здійснення неповного розгляду справи і без дотриманням принципів рівності та змагальності сторін. Відповідач вказував, що був позбавлений можливості подати відзив у строк встановлений судом, оскільки було необхідно опрацювати значний обсяг документів та інформації, адже позивач вже неодноразово звертався до суду і для оцінки викладених вимог та формування своїх заперечень знадобився додатковий час. У справі №755/16537/18 вже було відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.12.2020 року у справі №755/14210/20 позовну заяву [PERSON] до КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД», АТ «Банк Січ» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності і витребування майна залишено без розгляду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2019 року у справі №755/10918/18 залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, і відповідно обтяження нерухомого майна позивача скасоване у судовому порядку. Подання чергової позовної заяви є зловживанням позивачем своїми процесуальними правами. 08.08.2018 року відповідач як іпотекодержатель звернув стягнення на іпотечне майно, що належало позивачу. При цьому, Порядок №1141 не містить визначення «основних» або «додаткових» ідентифікаторів. За якими повинен здійснювати перевірку державний реєстратор, як не передбачено і обов`язку пошуку державним реєстратором відомостей за певним ідентифікатором. З метою перевірки нерухомого майна державним реєстратором було проведено пошук відомостей в Державному реєстрі у встановленому законодавством порядку. 12.08.2013 року між банком та ТОВ «Телесистеми України» був укладений кредитний договір №104/13. 12.08.2013 року між банком та позивачем, як іпотекодавцем, був укладений іпотечний договір у забезпечення виконання ТОВ «Телесистеми України» своїх зобов`язань за кредитним договором. 06.08.2013 року дружиною позивача було надано згоду на укладення позивачем договору іпотеки. У зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань позивачу та позичальнику були направлені вимоги про усунення порушень. 08.08.2018 року у зв`язку із невиконанням позичальником та майновим поручителем вимог банку про усунення порушень кредитного зобов`язання, банк звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на спірні нежитлові приміщення, надавши державному реєстратору повний пакет документів необхідних для державної реєстрації права власності у відповідності до вимог законодавства. Посилання позивача на наявність в державному реєстрі обтяження (арешту) нерухомого майна спростовується Інформаційною довідкою 133697277, згідно якої будь-які записи про обтяження (арешт) нерухомого майна позивача відсутні. Крім того, відповідне обтяження було накладене ухвалою суду у справі №755/10918/18 за позовом [PERSON] про поділ майна подружжя, а в подальшому позовна заява залишена без розгляду та скасовані заходи забезпечення позову. Відповідач вважає, що звернення із позовом про поділ майна подружжя та забезпечення такого позову є намаганням позивача уникнути виконання кредитних зобов`язань. Позивачем не доведено порушення саме його прав реалізацією банком свого права іпотекодержателя. Ухвалою суду 31.12.2021 року відновлене провадження у справі для розгляду заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 31.12.2021 року залишено без задоволення заяву представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 31.12.2021 року зупинене провадження у справі до виконання судового доручення. Постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2022 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31.12.2021 року скасовано, заяву позивача про забезпечення позову задоволено. У вказаній постанові суду апеляційної інстанції дослівно зазначено, зокрема, таке: «Щодо незаконності вибуття спірного майна з володіння заявника та необхідності прийняття даних обставин до уваги при розгляді заяви про забезпечення позову слід звернути увагу, що підстави звернення до суду позивачем виникли у зв`язку із захистом своїх майнових прав, передбачених статтею 41 Конституції України та статтям 316, 321 ЦК України, які порушені внаслідок неправомірних реєстраційних дій державного реєстратора - Київської філії Комунального підприємства Березанської сільської ряди Біляївського району Одеської області «Центр Реєстрації» [PERSON]. Зокрема, факти неправомірних дій встановлені постановою Київського апеляційного суду від 11.06.2020 року у справі №755/16537/18 за позовом [PERSON] до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" [PERSON], третя особа - Публічне акціонерне товариство "Банк "Січ". Крім того, в межах кримінального провадження №12021100040001201 20 жовтня 2021 року при допиті [PERSON] в якості свідка встановлено, що фактично ніколи ніяких реєстраційних дій як державний реєстратор [PERSON] не вчиняла, оскільки неправомірно отриманий нею флеш-носій з ключем державного реєстратора та паролем в період від 19 до 26 травня 2018 року вона передала третій особі, отримавши за це грошові кошти. Також показами свідка встановлено, що в серпні 2018 року, коли відбувалася незаконна перереєстрація права власності нежитлового приміщення загальною площею 2431,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за АТ «БАНК СІЧ», [PERSON] взагалі не перебувала на території України. Вищевказані обставини підтверджують неправомірність реєстрації права власності спірного нерухомого майна за банком, а також те, що майно вибуло з володіння [PERSON] поза його волею. За вказаних обставин, які прямо вказують на незаконність відчуження спірного нежитлового приміщення, позивач акцентовано звертає увагу, що невжиття заходу забезпечення позову може призвести до того, що протягом судового розгляду даної справи спірне нерухоме майно може бути відчужене на користь інших осіб, що призведе до значного ускладнення або взагалі унеможливлення виконання рішення суду (в разі його ухвалення на користь заявника), та, як наслідок, призведе до порушення прав позивача на судовий ефективний захист в цілому». Ухвалою суду від 01.07.2022 року відновлене провадження у справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 20.10.2022 року задоволені клопотання представника позивача та представника відповідача АТ «Банк Січ», залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кевінс Прайм» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, замінено третю особу державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» м. Київ [PERSON] на Міністерство юстиції України. 22.11.2022 року до суду надійшли пояснення Міністерства юстиції України, у яких зазначено, що наказом №3120/5 від 03.10.2018 року анульовано доступ державного реєстратора [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відтак міністерством вжито заходів контролю відносно реєстратора у відповідності до вимог законодавства. Державний реєстратор самостійно відповідає за результати проведення реєстраційних дій та завдану такими діями шкоду фізичним та юридичним особам. Міністерство лише здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій та приймає обов`язкові для виконання рішення відповідно до Закону №1952-ІV. 12.12.2022 року до суду надійшли пояснення відповідача КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» на позовну заяву зі змісту яких вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись, зокрема, на правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №199/8324/19. Відповідач зазначає, що АТ «Банк Січ» набуло права власності на спірне нерухоме майно відповідно до умов іпотечного договору від 12.08.2013 року і у своєму позові позивач не заявляє вимог про визнання іпотеки припиненою, не спростовує невиконання ним умов договору іпотечного договору. Відповідно до іпотечного договору, який позивачем не оспорено ні в цілому, ні в частині, передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в поряду, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». У позові позивач зазначає, що його права порушені саме здійсненням реєстрації права власності за іпотекодержателем, не заперечуючи право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання, що спричинило наявність заборгованості. Державна реєстрація права власності за іпотекодержателем не свідчить про суперечність зареєстрованому обтяженню - арешту майна на користь самого іпотекодержателя та не є порушенням п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-ІV у сукупності з п. 5 цієї ж частини. Права позивача не порушено, оскільки іпотека виникла до внесення запису про заборону відчуження на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року у справі №755/10918/18. Заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів і скасування записів про право власності не впливають і не можуть вплинути на права позивача щодо права на предмет іпотеки. Майно позивача вибуло з його власності на підставі умов, передбачених іпотечним договором, які передбачають право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Вимоги позивача не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки іпотекодержатель законно набув право власності на іпотечне майно. У постанові суду апеляційної інстанції в справі №755/16537/18 вже наголошувалось на тому, що в даному випадку спір виник через невиконання позивачем своїх зобов`язань за іпотечним договором. Натомість позивач подав новий позов фактично з тих самих підстав і безпідставно заявляє вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння. Поряд із цим, позивач паралельно приймає участь у Господарському суді м. Києва (справа №910/5459/19), у якій стверджує, що вимоги банку до поручителя вважаються задоволеними відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку». Отже, поведінка позивача є недобросовісною. Також відповідач зазначає, що обставини справи №755/5072/17 не є подібними до обставин у цій справі, тому висновки ВП ВС викладені у постанові від 03.04.2019 року у справі №755/5072/17 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Обтяження майна на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року у справі №755/10918/18 було внесене до державного реєстру у справі про поділ майна подружжя і арешт накладено не за клопотанням [PERSON] , а в якості забезпечення позову [PERSON] , яка між іншим надавала згоду на укладення договору іпотеки. Поряд із цим, запис про обтяження на підставі іпотечного договору внесений до реєстру 12.08.2013 року. У справі №755/10918/18 арешт накладений не на користь позивача та не на виконання рішення суду у справі про припинення (оспорення тощо) іпотеки, а тому враховуючи, що іпотекодержатель має переважне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, такий арешт не може бути перешкодою для вчинення реєстрації права власності за іпотекодержателем. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2019 року у справі №755/10918/18 позов про поділ майна подружжя був залишений без розгляду та скасовані вжиті судом заходи забезпечення позову. Ухвала суду свідчить про відсутність інтересу сторін до справи, у тому числі і щодо подальшого арешту майна, який наразі використовується позивачем в якості підстав цього позову, що є неприпустимим зловживанням позивачем процесуальними правами. Яким чином вказаний арешт стосується забезпечення прав позивача та в чому наявне порушення його прав через здійснення реєстрації права власності за наявності такого арешту, позовна заява та інші матеріали справи не містять. Протокольною ухвалою суду від 12.12.2022 року задоволено заяву сторони позивача про виклик в судове засідання та допит в якості свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 12.12.2022 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 14.02.2023 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи у справі ТОВ «Кевінс Прайм», у яких третя особа просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа посилається на правові висновки викладені у постанові ВП ВС від 13.07.2022 року у справі №199/8324/19 та зазначає, що АТ «Банк Січ» на підставі іпотечного договору, який містить іпотечне застереження, було зареєстровано за собою право власності на предмет іпотеки (нежитлові приміщення). У своєму позові позивач не заявляє вимог про визнання іпотеки припиненою, не спростовує невиконання ним умов іпотечного договору. Відповідно до іпотечного договору, який позивачем не оспорено ні в цілому, ні в частині, передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в поряду, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». У позові позивач зазначає, що його права порушені саме здійсненням реєстрації права власності за іпотекодержателем, не заперечуючи право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання, що спричинило наявність заборгованості. Права позивача не порушено, оскільки іпотека виникла до внесення запису про заборону відчуження на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року у справі №755/10918/18. Заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів і скасування записів про право власності не впливають і не можуть вплинути на права позивача щодо права на предмет іпотеки. Майно позивача вибуло з його власності на підставі умов, передбачених іпотечним договором, які передбачають право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Вимоги позивача не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки іпотекодержатель законно набув право власності на іпотечне майно. У постанові суду апеляційної інстанції в справі №755/16537/18 вже наголошувалось на тому, що в даному випадку спір виник через невиконання позивачем своїх зобов`язань за іпотечним договором. Натомість позивач подав новий позов фактично з тих самих підстав і безпідставно заявляє вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, що передбачає безпідставне позбавлення права власності законного власника такого майна. Прав на майно, про витребування якого просить позивач, останній взагалі ніяких не має, оскільки ним було порушено умови договору на підставі чого та в силу приписів законодавства і відбувся перехід права власності. Також третя особа зазначає, що обставини справи №755/5072/17 не є подібними до обставин у цій справі, тому висновки ВП ВС викладені у постанові від 03.04.2019 року у справі №755/5072/17 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Обтяження майна на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року у справі №755/10918/18 було внесене до державного реєстру у справі про поділ майна подружжя і арешт накладено не за клопотанням [PERSON] , а в якості забезпечення позову [PERSON] , яка між іншим надавала згоду на укладення договору іпотеки. Поряд із цим, запис про обтяження на підставі іпотечного договору внесений до реєстру 12.08.2013 року. У справі №755/10918/18 арешт накладений не на користь позивача та не на виконання рішення суду у справі про припинення (оспорення тощо) іпотеки, а тому враховуючи, що іпотекодержатель має переважне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, такий арешт не може бути перешкодою для вчинення реєстрації права власності за іпотекодержателем. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2019 року у справі №755/10918/18 позов про поділ майна подружжя був залишений без розгляду та скасовані вжиті судом заходи забезпечення позову. Ухвала суду свідчить про відсутність інтересу сторін до справи, у тому числі і щодо подальшого арешту майна, який наразі використовується позивачем в якості підстав цього позову, що є неприпустимим зловживанням позивачем процесуальними правами. Яким чином вказаний арешт стосується забезпечення прав позивача та в чому наявне порушення його прав через здійснення реєстрації права власності за наявності такого арешту, позовна заява та інші матеріали справи не містять. 14.02.2023 року до суду надійшли пояснення відповідача КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» з урахуванням поданих позивачем доказів, у яких відповідач зазначає, що підставою позову є посилання на те, що на думку позивача, майно незаконно вибуло з його володіння через порушення реєстратором порядку проведення реєстраційних дій із внесення запису про право власності при наявному обтяження (арешту) нерухомого майна. Намагання позивача залучити вирок в якості доказів призводить до спотворення підстав позову для досягнення результату у вигляді задоволення позовних вимог. Існування вироку суду не може свідчити про незаконне вибуття майна з володіння позивача, оскільки підставою внесення запису про право власності банку на майно є невиконання іпотечного договору і саме це має значення для вирішення справи в контексті дослідження наявності чи відсутності порушення прав позивача. Вирок лише констатує можливі незаконні дії реєстратора, що становлять втручання в роботу інформаційних систем та не може підтвердити чи спростувати обставини справи. У вироку вказано про відсутність потерпілих, що підтверджує відсутність порушення прав позивача внаслідок дій реєстратора і позивач не заявляв цивільний позов у кримінальному провадженні, що також вказує на відсутність порушення його прав та відсутність у нього збитків. Скасування запису про право власності не скасовує саме право володіння майном, яке виникає, у тому числі, на підставі договору. Скасування записів без оспорювання права власності, порушує права власника майна, безпідставно створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 16.11.2022 року у справі №3-270/2019 (6302/19) рішення про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно може бути кваліфіковане як припинення офіційного визнання і підтвердження державою юридичного факту набуття особою такого права, унаслідок чого до Державного реєстру прав уносять запис про скасування державної реєстрації права власності. Отже, унаслідок внесення реєстраційного запису про скасування державної реєстрації права власності до Державного реєстру прав Товариство втрачає можливість вільно та на власний розсуд розпоряджатись нерухомим майном у спосіб його відчуження, оскільки за чинним законодавством України відчуження нерухомого майна можливе лише в разі наявності реєстраційного запису про державну реєстрацію. Скасування рішення про державну реєстрацію спричиняє юридичну невизначеність у відносинах власності та обмежує Товариство в розпорядженні майном. Зважаючи на прохальну частину позову, позивач за допомогою механізму скасування запису має на меті позбавити права власності законного власника майна. За допомогою забезпечення позову, це вже фактично здійснено та власник майна неправомірно позбавлений права вільно розпоряджатись своїм майном незважаючи на те, що саме право власності не оскаржене в судовому порядку, у зв`язку із чим позовні вимоги не відповідають завданням цивільного судочинства, які направлені на захист порушених прав та інтересів, а не на безпідставне позбавлення права власності. Протокольною ухвалою суду від 16.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони позивача про долучення доказів. В судовому засіданні 16.02.2023 року представником позивача подано додаткові письмові пояснення у яких представник вказує, що позов обґрунтований з самого початку тим, що спірне майно вибуло із власності позивача поза межами його волі у зв`язку з неправомірною реєстрацією права власності на майно за банком та подальшим його переходом за договором купівлі-продажу у власність КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД». Незаконність перереєстрації права власності підтверджується також протоколом допиту [PERSON] в якості свідка у кримінальному провадженні №12021100040001201 та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2022 року по обвинуваченню [PERSON] . Із цих документів вбачається, що [PERSON] фактично ніколи ніяких реєстраційних дій як державний реєстратор не вчиняла, оскільки отриманий флеш-носій з ключем державного реєстратора та паролем вона неправомірно передала третій особі в період з 19 по 26 травня 2018 року, за що отримала грошові кошти. Крім того, в серпні 2018 року, коли відбулась перереєстрація права власності на майно за банком, [PERSON] взагалі не перебувала на території України. Такі обставини вкотре підтверджують неправомірність дій банку щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та вибуття майна з власності позивача поза його волею. 14.08.2018 року, менш ніж через тиждень після реєстрації права власності на нерухомість за банком, останній продав приміщення КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» у зв`язку із чим право власності було зареєстроване за КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД». Позивач вважає, що дії КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» є недобросовісними, адже договір купівлі-продажу від імені покупця на підставі довіреності був підписаний [PERSON] , яка з березня 2012 року є директором ТОВ «Леандер», орендаря спірного приміщення. В період з квітня 2013 року по січень 2016 року [PERSON] була заступником Голови Ревізійної Комісії ПАТ «Банк Січ», а з січня 2016 року по листопад 2016 року - Головою Ревізійної Комісії ПАТ «Банк Січ». За містом договору про надання правової допомоги №154/1/22 від 14.10.2022 року, укладеного між АО Джастлікторз та КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» [PERSON] є директором цього нерезидента. Отже, КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» укладаючи договір купівлі-продажу могла володіти інформацією щодо незаконності права власності банку на майно або ж принаймні проявити розумну обачність при купівлі спірного нерухомого майна. Відповідачі під час розгляду справи вкотре проявили недобросовісність, адже між відповідачами був укладений договір іпотеки від 17.06.2022 року за яким КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» виступила поручителем спірним майном перед банком за ТОВ «Кевінс Прайм» в сумі кредиту 15 млн. грн., надивлячись на те, що постановою суду апеляційної інстанції від 01.06.2022 року на нерухоме майно було накладено арешт та встановлено заборону стосовно вчинення щодо нього будь-яких реєстраційних дій, про що принаймні банку було достеменно відомо, оскільки представник банку був присутнім в судовому засіданні в Київському апеляційному суді. ТОВ «Кевінс Прайм» було створене лише 09.02.2022 року зі статутним капіталом 500 грн., а договір іпотеки в інтересах КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» був підписаний директором ТОВ «Кевінс Прайм», що є недобросовісною поведінкою відповідачів з метою здійснення перешкод у поверненні майна законному власнику. На теперішній час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021100040001201 за фактом незаконного заволодіння майном позивача та ТОВ «Телесистеми України», в тому числі посадовими особами банку. Спірне нежиле приміщення вибуло з власності позивача поза межами його волі внаслідок вчинення банком неправомірних реєстраційних дій та відчуження майна, на яке він не мав права, КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД». Відповідно до розпорядження керівника апарату суду №148 від 28.04.2023 року «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 року, справу передано в провадження судді Марфіної Н.В. Згідно абз. 2 ч. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Ураховуючи положення наведеної норми цивільного процесуального закону, новий склад суду повторно розпочав розгляд справи по суті, не вбачаючи підстав для повторного проведення підготовчого провадження. Протокольною ухвалою суду від 19.06.2023 року задоволені клопотання представника позивача та представника відповідача КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» про долучення доказів. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній та додаткових письмових поясненнях, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що 08.08.2018 року спірне нерухоме майно вибуло з власності позивача через незаконні дії банку та незаконну перереєстрацію права власності. Після набуття права власності на нерухомість банк відчужив майно за договором купівлі-продажу КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД». При цьому, при здійсненні державної реєстрації права власності за банком у Державному реєстрі був наявний запис про арешт майна і у такому разі державна реєстрація відбулась незаконно, що також підтверджено постановою суду апеляційної інстанції у цій справі. Крім того, вироком суду та протоколом допиту [PERSON] встановлено, що остання ніколи не вчиняла реєстраційних дій, а ключ для доступу до реєстру передала сторонній особі, тож реєстраційної дії з реєстрації права власності на спірне майно за банком взагалі не було. При наявності арешту на нерухоме майно банк відчужив нежитлове приміщення КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД». В подальшому КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» передало нерухоме майно в іпотеку банку знаючи про те, що ухвалою Київського апеляційного суду спірне майно у цій справі арештоване. Відповідачі у справі є пов`язаними особами та діють явно недобросовісно. Представник наголошує на необхідності дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності і зазначає, що державна реєстрація права власності на майно за банком вчинена невстановленими особами, а потім банк вчинив відчуження майна нерезиденту. Відповідачі намагались приховати майно, адже передали його в іпотеку тому ж Банку Січ. У матеріалах справи наявний вирок та наявні покази [PERSON] , які вказують на те, що для реєстрації за собою права власності на спірне майно банк звернувся до «чорного» реєстратора. Отже, перереєстрація права власності на іпотечне майно відбулась незрозумілим чином, а тому позивач незаконно був позбавлений права власності на своє майно. Представники відповідача КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у їх письмових поясненнях і додатково пояснили суду, що банк надав кредит, який був забезпечений договором іпотеки, предметом якого було належне позивачу нерухоме майно. Поскільки кредитні зобов`язання не були виконані, банк направив позичальнику та майновому поручителю вимоги про усунення порушень, які не були виконані, тому банк звернув стягнення на предмет іпотеки звернувшись до державного реєстратора, а в подальшому банк відчужив майно КзВОА «Аргостейдж Холдінг ЛТД» за договором купівлі-продажу. Позивач оскаржує проведення реєстраційних дій, але жодним чином не спростовано відсутність порушення кредитних зобов`язань та чинність договору іпотеки. Поряд із цим, ТОВ «Телесистеми України» у Господарському суді м. Києва стверджує, що за рахунок стягнення на предмет іпотеки кредитні вимоги припинені і позивач підтримує таку позицію позичальника. З урахуванням позиції ВП ВС слід звернути увагу на те, що іпотека була зареєстрована в державному реєстрі раніше ніж ухвала суду про арешт майна позивача. Крім того, арешт виник у спорі про поділ майна подружжя і цей арешт був накладений за зверненням дружини позивача та в її інтересах. При цьому, під час укладення договору іпотеки дружина позивача надавала свою згоду на укладення цього договору. Оскільки умови договору кредиту не були виконані, банк законно звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Стосовно обставин, які стосуються [PERSON] , то такі обставини нічим не підтверджені. Товариство є власником нерухомого майна. Попередньо банк набув право власності на майно на підставі договору іпотеки. Оскільки кредит не було повернуто, банк звернув стягнення на предмет іпотеки і договір іпотеки не було скасовано чи визнано недійсним. Банк направляв вимоги про усунення порушень і оскільки вони не були виконані, банк звернувся до державного реєстратора. Підстава набуття банком права власності на майно наявна, це договір іпотеки, і не власник не може витребувати майно у власника, а вимог щодо права власності позовна заява не містить. За висновками ВП ВС не можна скасовувати рішення державних реєстраторів та відповідні записи у державному реєстрі, а помилки не є підставою для здійснення відповідних скасувань. Банк звернувся до державного реєстратора і не може нести відповідальність за його дії. Позов є безпідставним. Арешт на майно був накладений після реєстрації іпотеки у спорі між подружжям і такий позов був поданий спеціально для отримання ухвали про забезпечення позову. Поряд із цим, заходи забезпечення позову вже скасовані, оскільки позов про поділ майна був залишений без розгляду. Оскільки банк є фінансовою установою, він відповідно до законодавства мав право звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку і наявність арешту не перешкоджала здійсненню перереєстрації. Чинність іпотеки і право власності на майно за відповідачем не оспорюється. Вирок і свідчення [PERSON] позову не стосуються, вони не спростовують право банку на реалізацію предмета іпотеки. Позов є недоведеним, позивач не є власником майна, а тому не має право його витребовувати. [PERSON] існує і суд в цьому переконався, її бачили і вона була допитана. Необхідних похідних вимог у цій справі не заявлено, що є підставою для відмови у позові. Представник відповідача АТ «Банк Січ» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву і зазначає, що банк звернув стягнення на предмет іпотеки у відповідності до вимог законодавства, оскільки умови договору кредиту не були виконані. Банк направляв вимоги про усунення порушень та попереджав про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимог. Оскільки вимоги кредитодавця не були виконані, банк звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність звернувшись до державного реєстратора із необхідним пакетом документів. Представник зазначив, що договір іпотеки не оскаржений та не скасований, а тому стягнення на предмет іпотеки здійснене законно. Позивач вже намагався уникнути відповідальності в 2018 році. Реституції у цьому позові не заявлено і у разі задоволення позову, позивача буде звільнено від іпотеки. Господарський суд м. Києва на теперішній час вирішує питання про визнання іпотеки припиненою у вимогах до ТОВ «Телесистеми України», при чому позивач є директором цього товариства. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що у 2018 році її подруга запропонувала свідку заробити 500 дол. США. Для цього свідок мала повчитись у м. Києві і повернутись додому віддавши отриману після навчання флешку. Після проходження навчання свідок віддала видану їй флешку та повернулась додому до м. Донецьк. На кого навчалась свідок не пам`ятає, навчання проходило тиждень, юридичної освіти свідок не має. Свідок лише відсиділа на курсі на якому були якісь вчителі. Після навчання свідок отримала флешку, але ніколи нею не користувалась, оскільки одразу після її отримання віддала флешку іншій особі. Свідок стверджує, що 08.08.2018 року ніяких реєстраційних дій вона не вчиняла і ніколи не вчиняла ніяких реєстраційних дій, державним реєстратором не працювала. Свідок має дві судимості за продаж отриманої нею флешки. Про те, що у 2018 році кримінальна справа стосовно неї була закрита свідку не відомо. Одна людина, яка також продала свою флешку після навчання, знайшла свідка у м. Донецьку та попрохала приїхати до м. Київ. Перебуваючи у м. Києві свідок пішла на угоду з прокурором. Адвоката у свідка не було. У серпні 2018 році свідок не перебувала у м. Києві, поскільки в травні 2018 року вже поїхала до м. Донецьк. Свідок зазначила, що їй підказали піти на угоду. Треті особи ПН КМНО Єременко Л.О., ТОВ «КЕВІНС ПРАЙМ» та/або їх представники в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні клопотання вказаних третіх осіб про розгляд справи без їх участі. Представники третіх осіб Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, покази свідка, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2013 року, 31.05.2013 року за позивачем зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 2431,20 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності: серія та номер: [NUMBER] , виданий 08.12.2010 року, видавник: Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Т. 1, а.с. 26-27). 12.08.2013 року між ПАТ «БАНК СІЧ» та [PERSON] був укладений іпотечний договір на забезпечення виконання кредитного договору №104/13 від 12.08.2013 року укладеного з ТОВ «Телесистеми України». Предметом іпотеки стали нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень № 4), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (Т. 1, а.с. 28-36). Згідно даних інформаційної довідки №134258589 від 14.08.2018 року, 08.08.2018 року право приватної власності на нерухомість зареєстроване за АТ «Банк Січ» рішенням державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Цент реєстрації», м. Київ, [PERSON] на підставі іпотечного договору №106 посвідченого ПН КМНО Колесник С.А. Також інформаційна довідка містить дані про реєстрацію 12.08.2013 року іпотеки (іпотекодержатель - ПАТ «Банк Січ»; іпотекодавець - [PERSON] ) (Т. 1, а.с. 18-20). На підтвердження законності здійснення банком звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем, представником відповідача КзВОА «АРГОСТЕЙДЖ ХОЛДІНГ ЛТД» долучено до матеріалів справи: - копію нотаріально посвідченої згоди [PERSON] на укладення її чоловіком [PERSON] договору іпотеки щодо спірного нежитлового приміщення від 06.08.2013 року (Т. 4, а.с. 226); - копію вимоги ПАТ «Банк Січ» №74/11 від 22.01.2018 року на ім`я [PERSON] про усунення порушення зобов`язання за кредитним договором №104/13 про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 12.08.2013 року, забезпеченого іпотекою (Т. 4, а.с. 227). - копію вимоги ПАТ «Банк Січ» №76/11 від 22.01.2018 року на ім`я [PERSON] про виконання забезпечених порукою зобов`язань за кредитним договором №104/13 про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 12.08.2013 року (Т. 4, а.с. 228); - копію розрахунку заборгованості позичальника ТОВ «Телесистеми України» згідно кредитного договору №104/13 від 12.08.2013 року станом на 22.01.2018 року (Т. 4, а.с. 229); - копію опису вкладення у цінний лист із штампом поштового відділення від 22.01.2018 року на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] щодо направлення наведених вище вимог та розрахунку заборгованості, а також копію фіскального чеку про надання послуг поштового зв`язку (Т. 4, а.с. 230); - копію вимоги (повідомлення) АТ «Банк Січ» №1053/11 від 20.06.2018 року на ім`я [PERSON] про усунення порушення забезпеченого обтяженнями зобов`язання, а саме: про сплату заборгованості за кредитним договором №104/13 про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 12.08.2013 року згідно договору поруки (Т. 4, а.с. 231-232); - копію описів вкладення у цінні листи із штампом поштового відділення від 20.06.2018 року на ім`я [PERSON] за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] щодо направлення наведеної вище вимоги (повідомлення) №1053/11 від 20.06.2018 року (Т. 4, а.с. 233-234); - копію вимоги (повідомлення) АТ «Банк Січ» №1054/11 від 20.06.2018 року на ім`я [PERSON] про усунення порушення забезпеченого обтяженнями зобов`язання, а саме: про сплату заборгованості за кредитним договором №104/13 про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 12.08.2013 року, забезпеченого іпотекою (Т. 4, а.с. 235-236); - копію описів вкладення у цінні листи із штампом поштового відділення від 20.06.2018 року на ім`я [PERSON] за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] щодо направлення наведеної вище вимоги (повідомлення) №1054/11 від 20.06.2018 року (Т. 4, а.с. 237-238). За змістом наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.02.2021 року, 14.08.2018 року право власності на нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень № 4), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за Компанією з відповідальністю обмеженою акціями «АРГОСТЕЙДЖ ХОЛДІНГ ЛТД» на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2018 року №720, посвідченого ПН КМНО Єременко Л.О. (Т. 1, а.с. 9-17). За даними цієї ж Інформаційної довідки, 18.03.2011 року право власності на вказані нежилі приміщення прибудованого офісного блоку було зареєстроване за позивачем на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] , 08.12.2010, Головне управління комунальної власності м. Києва / наказ від 08.12.2010 №1101-В / (Т. 1, а.с. 9-17). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року у справі №755/10918/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт, зокрема, на нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень 4), №№ І, ІІ, ІІІ, підвалу, з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б) загальною площею 2431, 20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Право власності на які посвідчено Свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 08.12.2010 року, виданого на підставі Наказу № 1101-В Головного управління Комунальної власності м. Києва від 08.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису: 9512-П в книзі: 190п-154. Реєстраційний номер майна 33178027 вартістю 40 903 182, 00 грн. (Т. 1, а.с. 46-47). На виконання вказаної ухвали суду приватним виконавцем Кісельовою В.В. відкрите виконавче провадження №56875125 постановою від 27.07.2018 року (Т. 1, а.с. 48-49). В межах виконавчого провадження №56875125 приватним виконавцем Кісельовою В.В. 27.07.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника, у тому числі стосовно спірного нежитлового приміщення прибудованого офісного блоку (Т. 1, а.с. 80-81). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 27.07.2018 року, приватним виконавцем Кісельовою В.В. 27.07.2018 року внесено запис про арешт майна (нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень № 4), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ) на підставі постанови про арешт майна боржника у ВП №56875125 від 27.07.2018 року. Особа, майно якої обтяжується: [PERSON] (Т. 1, а.с. 21-22). За змістом наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.07.2018 року, у розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» містяться дані про те, що 27.07.2018 року приватним виконавцем Кісельовою В.В. внесено запис про арешт спірної нерухомості, яка належала позивачу (Т. 1, а.с. 23-25). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2019 року у справі №755/10918/18 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без розгляду та скасовані заходи забезпечення позову, у тому числі скасований арешт накладений на нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень № 4), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), загальною площею 2431,20 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (Т. 3, а.с. 57-61). Як вбачається з матеріалів справи, у 2018 році позивач звернувся до суду із позовом до державного реєстратора [PERSON], третя особа: АТ «БАНК СІЧ» про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено (Т. 1, а.с. 60-63). Постановою Київського апеляційного суду від 11.06.2020 року у справі №755/16537/18 змінено мотивувальну частину рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року, в решті рішення залишене без змін. У цій постанові суд апеляційної інстанції, зокрема, зазначив таке: У зв`язку з порушенням боржником ТОВ «Телесистеми України» зобов`язань за кредитним договором, банк направляв боржнику та іпотекодавцю [PERSON] вимоги від 22 січня 2018 року та від 20 червня 2018 року щодо погашення заборгованості за кредитним договором, які залишені боржником та іпотекодавцем без задоволення. Також, судом встановлено, що 08 серпня 2018 року державним реєстратором [PERSON] (Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Бляївського району Одеської області «Центр реєстрації») здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки у вигляді спірного нежилого приміщення загальною площею 2431,2 кв.м. за АТ «Банк Січ» в порядку звернення стягнення на іпотечне майно на підставі іпотечного договору від 12 серпня 2013 року. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42452955 від 08 серпня 2018 року. Згідно п. 6 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року у справі № 755/10918/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна в порядку забезпечення позову накладено арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, в тому числі на нежилі приміщення прибудованого офісного блоку загальною площею 2431,20 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS] . Вказана ухвала суду у встановленому законом порядку виконана приватним виконавцем Кісельовою В.В., яка своєю постановою від 27 липня 2018 року наклала арешт на нерухоме майно у вигляді нежилого приміщення прибудованого офісного блоку загальною площею 2431,20 кв.м. по [ADDRESS] та в цей же день внесла до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження вказаного майна № 27239196 (спеціальний розділ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження від 27 липня 2018 року індексний номер 42273133, який був чинним на момент реєстрації права власності на це нежитлове приміщення і в судовому чи іншому порядку не скасовувався. У постанові від 03 квітня 2019 року у справі №755/5072/17 Велика Палата, залишаючи без змін судові рішення у справі про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки у вигляді квартири за іпотекодержателем, вказала, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна, внесеного виконавцем на виконання ухвали суду про накладення арешту, приватний нотаріус не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте. В той же час колегія суддів вважає, що неправильність висновків суду щодо підстав відмови у позові не призвела до неправильного вирішення спору. Зміст і характер правовідносин між учасниками даної справи засвідчують, що спір виник саме між позивачем і третьою особою АТ «Банк Січ» з приводу порушення права позивача на нежитлові приміщення внаслідок дій третьої особи щодо реєстрації за нею такого права. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до цього відповідача, який не є належним (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). Враховуючи те, що позов у цій справі пред`явлений до неналежного відповідача, яким має бути АТ «Банк Січ», позов задоволенню не підлягає (Т. 1, а.с. 37-45). Відповідно до змісту протоколу допиту свідка [PERSON] від 20.10.2021 року у кримінальному провадженні №12021100040001201, остання має середню освіту та надала наступні покази: Весною 2018 року знайома свідка [PERSON] запропонувала свідку приїхати до м. Києва та повчитись на державного реєстратора і, отримавши ключ державного реєстратора на флеш носій, передати його іншій особі, тим самим заробивши грошей, на що свідок погодилась у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Для цього [PERSON] попросила копію паспорту та ідентифікаційного коду, яку свідок їй надала. Через кілька днів [PERSON] сказала свідку прибути на автовокзал «Южний» у м. Донецьк для того щоб поїхати до м. Волноваха разом з іншими особами, які також будуть навчатись на державних реєстраторів. Так свідок зустрілась з гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на автовокзалі «Южний» м. Донецьк (точну дату не пам`ятає), які в ході бесіди повідомили, що також їдуть до м. Києва для навчання на державного реєстратора, щоб отримати флеш носій з ключем доступу до державних реєстрів та в подальшому передати їх іншій особі за грошову винагороду. В подальшому свідок та вказані особи сіли в таксі з номерними знаками [NUMBER] та поїхали до м. Волноваха. Приїхавши до ж/д вокзалу в м. Волноваха, свідку дала білет [PERSON] , де приблизно о 09 годині вечора свідок та інші особи сіли в потяг і поїхали до м. Києва. Після прибуття в м. Київ на ж/д вокзалі їх зустріли гр. [PERSON] та особа на ім`я [PERSON] . В подальшому свідок з іншими особами сіли в таксі та поїхали до квартири за адресою: [ADDRESS] , квартира на 17 поверсі. В квартирі залишилась свідок, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та особа на ім`я [PERSON] . Протягом тижня у супроводі [PERSON] свідок та інші особи відвідували навчальні курси державних реєстраторів у будівлі, яка знаходиться неподалік від станції метро Золоті Ворота, точну адресу не пам`ятає. Проходивши навчання [PERSON] повідомив свідку та іншим особам, що навчатись непотрібно, просто слід пасивно посидіти в класі. Коли завершилось навчання свідку та іншим особам видали паперові корішки на яких був написаний якийсь текст, з якими вони мали піти у сусіднє приміщення, де свідок віддала виданий їй паперовий корішок у вікно №1, після чого їй дали клавіатуру для введення паролю (№000w). В подальшому коли члени групи отримали флеш-носії, на виході з будівлі, передали їх гр. [PERSON] , за що отримали грошову винагороду. Особисто свідку було надано гроші у розмірі 600 доларів США. Потім свідок, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поїхали в кафе, а [PERSON] та [PERSON] поїхали в квартиру за речами. В подальшому перебуваючи у кафе [PERSON] хтось зателефонував та повідомив, що флешка [PERSON] не працює. Після чого [PERSON] та [PERSON] поїхали міняти флешку. Через деякий час свідка, [PERSON] та [PERSON] на таксі [PERSON] завіз до автовокзалу де всі вони поїхали додому. Свідок зазначила, що розуміла для чого потрібні ключі державних реєстраторів та усвідомлювала, що інша особа маючи флеш носій та пароль може вчиняти реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. На питання слідчого свідок повідомила, що може впізнати особу якій вона віддала флеш-носій з ключем державного реєстратора. Свідок також показала, що у серпні 2018 року вона перебувала на тимчасово окупованій території у м. Донецьк, на території України перебувала з 19.05.2018 по 26.05.2018, коли отримувала доступ та передала флеш-носій, після цього на території України перебувала з 26.08.2018 по 30.08.2018, та більше на території України не перебувала. Службові особи АТ «Банк Січ» не звертались до свідка для проведення реєстраційних дій з переоформлення нежитлових приміщень прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень № 4), №№ І, ІІ, ІІІ підвалу з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б), за адресою: [ADDRESS] , оскільки фактично ніяких реєстраційних дій свідок не проводила, так як передала свій флеш-накопичувач [PERSON] . Свідку не відомо про проведення реєстраційних дій стосовно вище вказаного об`єкта. Службовими особами АТ «Банк Січ» свідку не надавались документи для проведення реєстраційної дії з переоформлення зазначених приміщень прибудованого офісного блоку (Т. 2, а.с. 50-54). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області від 23.02.2018 року вирішено створити комунальне підприємство Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» (Т. 3, а.с. 78). Наказом КП Березанської СР Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» №1 від 23.04.2018 року створено відокремлений підрозділ - філію «Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» (Т. 3, а.с. 79). Листом від 27.04.2018 року КП Березанської СР Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» на адресу Міністерства юстиції України, КП

Outcome: partial