Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Деражнянської міської ради в особі міського голови Ковпака Андрія Миколайовича про визнання незаконними та дискримінаційними рішення, дії та бездіяльність міського голови Ковпака А.М. щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа (акта індивідуальної дії) від 21.03.2016 року вих. №156 Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17.01.2017 року було відкрито провадження у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що в квітні 2015 року до нього звернулась Київська міська дисциплінарно-кваліфікаційна комісія адвокатури з приводу надання пояснень за наслідками поданої [PERSON] скарги, який вимагав позблення його права на зайняття адвокатською діяльністю, до якої було долучено лист від 21.03.2016р. вих.№156, який необдумано підготував та необачно підписав недостатньо освідчений міський голова Ковпак А. Відповідач, вступивши у злочинну змову з [PERSON] , намагався в такий спосіб надати йому незаконну послугу у формі незаконної вигоди та сприяти спільно з ним в реалізації корисливого інтересу для обох щодо його дискримінації, оскільки за його заявами до місцевої прокуратури відносно [PERSON] було порушено чотири кримінальних провадження, а проти міської ради ним було подано до суду в інтересах [PERSON] адміністративний позов, який знайшов повне задоволення. Крім того, відповідачем залишаються до теперішнього часу нерозглянутими до п`яти заяв в інтересах [PERSON] щодо розв`язання земельного спору. Суть листа від 21.03.2016р., (який став підставою для звернення до суду) підписаного та виданого [PERSON] відповідачем по справі [PERSON] за вих.№156 зводиться до наступного: "На Вашу заяву виконавчий комітет Деражнянської міської ради повідомляє, що гр. [PERSON] неодноразово звертався до виконавчого комітету Деражнянської міської ради, при зустрічі з працівниками поводиться нахабно, виражався нецензурною лайкою, безпідставно звинувачував працівників в не компетентності, на зауваження працівників виконавчого комітету, не реагував мотивуючи тим, що він являється адвокатом і вправі робити те що потрібно йому чим грубо порушив п.3 ст.48 Правил адвокатської етики". Вказаний лист є беззаперечним письмовим доказом як підстави для подачі позову та при обґрунтуванні позову. Відповідач злісно ігнорує загальноприйняті у всьому цивілізованому світі принципи про недопустимість порушення прав людини, недопустимість поширення недостовірної інформації, в тому числі порушення його прав адвоката, розголошення персональних даних про особу з метою чинити перешкоди у його практичній діяльності. 15.04.2016р. він за вх.№125 звернувся з письмовою заявою до відповідача з вимогою щодо надання достовірної інформації з обставин, які неправдиво відповідач виклав у вказаному листі. За час, що пройшов відповідач самоусунувся від обов`язку надати обґрунтовану відповідь згідно ЗУ "Про звернення громадян". 27.06.2016р. відповідач відмовився його прийняти на особистому прийомі зіславшись на те, що в нього таким днем є середа. В подальшому, з вини та через хуліганські дії відповідача [PERSON] особистий прийому був зірваний, ним відразу 29.06.2016р. до поліції було подано заяву про хуліганську поведінку відповідача та безпідставну відмову в особистому прийомі. Паралельно ним подано заяву представнику ВР України з прав людини, а за наслідками її розгляду відносно [PERSON] було відібрано від нього пояснення, його дії були визнані незаконними та складено протокол за ст.212-3 КУпАП. Крім того, згідно листа-відповіді на його запит секретаря міської ради від 11.11.2016р. вих.№ 665 з якого випливає, що: "В період з листопада 2015р. по листопад 2016р. до виконавчого комітету [PERSON] не звертався". Враховуючи сукупність вказаної інформації, випливають наступні правові висновки щодо підписаного відповідачем листа від 21.03.2016р.: [PERSON] безпідставно, бездоказово, а відтак неправдиво зіслався на виконавчий комітет, до якого він ніколи не звертався; через відсутність його звернень до виконкому члени виконавчого комітету ніколи не розглядали його звернення, через що у нього ніколи не було з ними зустрічі, а відтак вказане виключає «нецензурну лайку»; оскільки через відсутність контакту з членами виконкому не допускає, а відтак виключає «нахабне поводження з ними»; оскільки члени виконавчого комітету ніколи не отримували від нього будь-яких звернень, не надавали йому особисто відповідей, у [PERSON] відсутні докази того, що він, начебто, «безпідставно звинувачував працівників в не компетентності»; [PERSON] , реагуючи на запит Представника ВР України з прав людини, не зумів надати докази того, що він, начебто, «на зауваження працівників виконавчого комітету не реагував», а також не довів грубого порушення ним п.3 ст.48 Правил адвокатської етики, оскільки вказана стаття не має ніякого відношення до [PERSON] .. Підписаний [PERSON] лист від 21.03.2016р., а також хуліганська поведінка відповідача [PERSON] на особистому прийомі 29.06.2016р., коли в пристуності двох поліцейських він декілька разів обізвав його «хамом» свідчить про вкрай низьку культуру, низькі моральні принципи. Своїми діями, а також хуліганським ставленням до нього, прояв відвертої зневаги до двох поліцейських, дають підстави стверджувати, що [PERSON] дискредитує орган, в якому працює. З наведеного можна дійти до висновку про наявність в діях та поширеної ним недостовірної інформації є ознаки не дотримання ЗУ "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні". Відповідачем також порушено ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Також позивач зазначає, що аналіз листа від 21.03.2016р. свідчить про посилання на події, явища та правовідношення, які не мали місця, ніколи ним не вчинялись, а відтак відповідач бездоказово видає їх за факти. Таким чином, наведені ним в позові доводи та відповідні посилання на норми чинного законодавства України свідчать про те, що відповідач [PERSON] листом від 21.03.2016р. поширив неправдиву, вигадану та не перевірену інформацію, оскільки наведена ним інформація містить недостовірну інформацію, яку відповідач видає як за існуючі факти з обвинувальним характером. Поширена відповідачем недостовірна інформація носить характер образ, через що вони не можуть бути оціночними судженнями. Відповідач безпідставно обізвав його хамом. Крім того, поширена відповідачем недостовірна інформація носить характер наклепу. Приймаючи до уваги спричинену відповідачем йому моральну шкоду та збитки (ст.22 ЦК), наведені факти, які мають силу беззаперечних доказів та свідчать про безпідставну, а відтак незаконну передачу відповідачем третій особі листа від 21.03.2016р. за вих.№156 ( [PERSON] ) з неперевіреною, недостовірною, неправдивою інформацію образливого характеру, зважаючи на те, що поширення відповідачем конфіденційної інформації з його персональними даними відбулось без його згоди та попереднього погодження, враховуючи на хуліганську поведінку відповідача під час зірваного [PERSON] особистого прийому 29.06.2016 р., а також беручи до уваги злочинну бездіяльність [PERSON] через залишення без відповіді до теперішнього часу (триваюче в часі правопорушення) його письмове звернення від 15.04.2016 року за вих.№125, коли в присутності двох працівників поліції відповідач [PERSON] обізвав його хамом - суд має визнати, що відповідач [PERSON] є злісним правопорушником, оскільки своїми неправомірними діями грубо порушив фундаментальні імперативні норми про недоторканність його немайнових прав як адвоката та як фізичної особи, які\~перебувають під\~захистом Конституції\~України,\~ЦК України,\~ЗУ «Про\~захист персональних\~даних»,\~ЗУ «Про\~доступ до\~публічної інформації»,\~ЗУ «Про\~звернення громадян»,\~ЗУ «Про\~інформацію»,\~ЗУ «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність»,\~ЗУ «Про\~засади запобігання\~та протидії дискримінації в Україні», а також ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування». 17.12.2018р. позивач [PERSON] подав до суду заяву про стягнення еквівалента моральної шкоди за наслідками вчинення тривалого правопорушення немайнових прав через незаконне поширення недостовірної та неправдивої інформації образливого характеру відносно позивача. В обґрунтування вказаної заяви позивач вказав, що серед реквізитів зазначеного листа вказана посада міського голови [PERSON] з підписом, як з`ясувалося в ході зібраної ним достовірної інформації, який не належить вказаній особі. За два роки перебування справи в судах відповідач не надав жодного доказу на підтвердження достовірності наведеної в листі від 21.03.2016р. інформації, через що вона не відповідає дійсності, а відтак є недостовірною. Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Ним достовірно встановлено, що автором листа від 21.03.2016р. є заступник міського голови м.Деражня Івахов А.В.. Наведена [PERSON] в листі від 21.03.2016р. інформація свідчить про те, що він, як посадова особа, діяв не добросовісно, не розумно та не здійснював попередньо перевірку на відповідність правдивості та достовірності. Вказані дії та поведінка [PERSON] свідчить про очевидне зловживання своїм правом як посадовою особи. Крім того, вказана посадова особа незаконно поширив третім особам його персональні дані без його згоди. В результаті виготовлення та передачі [PERSON] третій особі по справі [PERSON] листа від 21.03.2016р. з підробленням особистого підпису міського голови [PERSON] вказана посадова особа вчинила цивільне правопорушення відносно нього, неправдиво та недостовірно вказавши [PERSON] інформацію дискримінаційного, образливого та наклепницького характеру. Фактично [PERSON] здійснив замах та посягання на його немайнові права не тільки як фізичної особи, але й як адвоката. Виходячи з характеру використаних мовних засобів, фактичні бездоказові твердження [PERSON] носять відверто характер образ та наклепу, оскільки містять фактичні дані про скоєння ним неправомірних (на думку відповідача) дій. Оскільки поширена [PERSON] інформація носила брутальний, принизливий та непристойний характер, що принижує його гідність, честь та ділову репутацію, на відповідача суд зобов`язаний покласти обов`язок спростувати вказану інформацію та відшкодувати моральну шкоду. В тексті листа від 21.03.2016р. відповідачем допущено сім неточностей та образливих висловлювань. Якщо вважати, що кожен з них в місяць спричинив йому моральну шкоду в мінімальному розмірі 100грн., то 7 х 100 =700грн./міс. З моменту вчинення правопорушення (21.03.2016р.) пройшло 32 міс., а тому розмір моральної шкоди буде визначати 32міс. Х 700грн. = 22400грн. Якщо врахувати додаткові обставини, про які оговорювалося вище еквівалент шкоди має бути визначений судом значно вищим. За таких обставин, виходячи із засад розумності, приймаючи до уваги європейські стандарти та практику Європейського суду з прав людини просить суд: призначити відшкодування відповідачем спричиненої йому моральної шкоди в розмірі від мінімальної величини 22400грн. до рівня мінімальної зарплати двірника (прибиральниці в Чехії 67000грн. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16.01.2019р. прийнято до розгляду заяву [PERSON] про стягнення еквівалента моральної шкоди за наслідками вчинення тривалого правопорушення немайнових прав через незаконне поширення недостовірно та неправдивої інформації образливого характеру (а.с.87 т.2). З врахуванням наведеного, заяви про стягнення еквівалента моральної шкоди за наслідками вчинення тривалого правопорушення від 17.12.2018р., позивач просить: визнати незаконними та дискримінаційними рішення, дії та бездіяльність міського голови Ковпака А.М. щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа (акта індивідуальної дії) від 21.03.2016 року вих. №156; призначити відшкодування відповідачем спричиненої йому моральної шкоди в розмірі від мінімальної величини 22400грн. до рівня мінімальної зарплати двірника (прибиральниці в Чехії) 67000грн. Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17.01.2017р. відкрито провадження в справі (а.с.50-51 т.1). Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.02.2017р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] (а.с.57 т.1). Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.02.2017р. відмовлено в залученні до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (а.с. 58 т.2). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 03.09.2018р. справу прийнято до провадження Віньковецького районного суду Хмельницької області (а.с. 198 т.1). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 06.12.2018р. залучено до участі в справі як співвідповідача заступника міського голови Деражнянської міської ради Івахова Андрія Васильовича (а.с. 29 т.2). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.08.2019 року справу прийнято до провадження суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В. ( а.с.50 т. 3). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2019 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження в справі на період проведення експертизи зупинено. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід експертів. Проведення експертизи, призначеної ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2019 року, доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2020р. провадження в справі поновлено, у зв`язку з надходженням повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №СЕ-19-20/24434-ПЧ від 02.11.2020 року. Ухвалою Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 07.12.2020р.\~частково задоволено\~клопотання позивача,\~ухвалено направити матеріали справи експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для проведення судової почеркознавчої експертизи, згідно ухвали суду від 27.09.2019 року з врахуванням ухвали суду від 28.02.2020 року та від 15.07.2020 року, провадження на період проведення експертизи зупинено. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.03.2021р. підготовче провадження в справі поновлено, у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта №СЕ-19-20/40018-ПЧ від 19.02.2021 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.03.2021р. закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті в судове засідання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2022р. по справі призначено повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу, провадження в справі на період проведення експертизи зупинено. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2022р. клопотання експертів та позивача задоволено частково, доповнено питання, яке визначене ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2022р., провадження в справі на період проведення експертизи зупинено Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2023р. заяву позивача про відвід двом експертам залишено без задоволення, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про проведення простої комісійної судової почеркознавчої експертизи безпосередньо в судовому засіданні, скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2022 року про призначення у справі простої комісійної судової почеркознавчої експертизи, у зв`язку з її не оплатою позивачем. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2023р. відмовлено в задоволенні клопотання позивача про повернення до стадії підготовчого провадження, та прийняті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, заяву про збільшення позовних вимог повернуто позивачу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, пояснивши, що виданим [PERSON] листом від 21.03.2016р. відповідачем було поширено відносно нього недостовірну інформацію, чим порушено його немайнові права. Відповідачами не доведено правдивість інформації зазначеної у листі виданому [PERSON] , тому наявні підстави для задоволення його позовних вимог та стягнення моральної шкоди з Деражнянської міської ради. Представник відповідача Деражнянської міської ради Ковпак А.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки позовні вимоги надумані, лист від 21.03.2016 року підписав він, а те що написано в листі відповідає дійсності. В подальшому в судові засідання представник Деражнянської міської ради не з`являвся, повідомлялися про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без представника міської ради (а.с. 30-31, 38-39 т.5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в матеріалах справи (а.с.180 т.2) наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, вважає безпідставними та необґрунтованими. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що до нього підійшов [PERSON] та сказав написати заяву в міську раду щодо поведінки [PERSON] в Деражнянській міській раді. Він цю заяву заніс, голови не було, [PERSON] сказав, що відповідь готова, зараз принесуть. В його присутності лист підписав [PERSON] , а не [PERSON] .. Йому сказали написати в асоціацію адвокатів щоб його позбавили посвідчення, і дали адресу. Після чого, він відправив листа в Асоціацію адвокатів України. А коли [PERSON] подав в суд, то він з`ясував, що його підставили. В подальшому [PERSON] в судові засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встновленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю, відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого 26.02.2004р. №1909 ( а.с. 148 т.1). 18.03.2016 року [PERSON] звернувся до міського голови м.Деражня Ковпака А. з заявою про надання йому інформації стосовно дій [PERSON] , який вчиняв скандали в міській раді Деражні, безпідставно звинувачував працівників міської ради, грубо себе поводив. Своїми діями та поведінкою постійно заважає працівникам міської ради виконувати свої обов`язки і при цьому прикривається адвокатським посвідченням (а.с.84 т.1). На вказану заяву [PERSON] було надано відповідь виконавчим комітетом Дережанянської міської ради листом № 156 від 21.03.2016р., яким повідомлено, що гр. [PERSON] неодноразово звертався до виконавчого комітету Деражнянської міської ради при зустрічі з працівниками поводився нахабно, виражався нецензурною лайкою, безпідставно звинувачував працівників в не компетентності на зауваження працівників виконавчого комітету не реагував мотивуючи тим, що він являється адвокатом і вправі робити те що потрібно йому чим грубо порушував п.3 ст.48 Правил адвокатської етики (а.с.83 т.1) 15.04.2016 р. [PERSON] звернувся з заявою до Голови Деражнянської міської ради [PERSON] про надання вмотивованої відповіді щодо спростування або підтвердження стосовно належності підпису в листі за вих..№156 саме [PERSON] .. У разі, якщо вказаний лист особисто підписав [PERSON] просив надати інформацію: коли він звертався «неодноразово» до виконавчого комітету міської ради; з ким саме з працівників і коли він з ними поводився «нахабно»; коли саме він виражався нецензурною лайкою; коли саме він безпідставно звинувачував працівників в некомпетентності; коли саме на зауваження працівників виконавчого комітету не реагував; в який спосіб і як саме він порушив п.3 ст.48 Правил адвокатської етики. Також просив проінформувати, чи припинив повноваження адвоката голова [PERSON] (а.с.22 т.1). Розпорядженням міського голови Деражнянської міської ради Ковпака А.М. від 14.11.2011р. № 37-02-03 визначено секретаря міської ради [PERSON] посадовою особою, яка організовує роботу, пов`язану із захистом персональних даних при їх обробці у виконавчому комітеті міської ради (а.с.85 т.1). Розпорядженням міського голови Деражнянської міської ради Ковпака А.М. від 23.01.2017р. № 3-02-03 внесено зміни до розпорядження міського голови від 14.11.2011р. № 37-02-03, а саме у пунктах 1,2 слова « [PERSON] » виключено (а.с.86 т.1). Згідно листа секретаря Деражнянської міської ради Сидорук В. від 11.11.2016р. № 665, [PERSON] на його заяву від 10.11.2016р. №1203 повідомлено, що згідно вхідної документації, звернень до виконавчого комітету міської ради в період з листопада 2015р. по листопад 2016р. не було. Інша інформація, зазначена ним у заяві, їй невідома (а.с. 27 т.1) . 27.09.2016р. [PERSON] звернувся з скаргою на триваюче правопорушення та не виконання вимог ЗУ «Про звернення громадян» міським головою Ковпаком А.М. та допущену бездіяльність керівника секретаріату Кривленко Б.В. до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В. (а.с31-32 т.1). Згідно листа секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.11.2016р. [PERSON] повідомлено, що додатково до листа Секретаріату від 27.10.2016р. №2/7 Б275963.16 1/22-73, ще раз інформують, що за результатами розгляду його повторного звернення про порушення посадовою особою Деражнянської міської ради його права на звернення було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 212-3 КУпАП (незаконна відмова у прийнятті та розгляді звернення) стосовно Деражнянського міського голови Ковпака А.М.. Рішення щодо притягнення [PERSON] згідно законодавства України буде прийматися судом (а.с.33-34 т.1). Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2017 року в справі № 673/1750/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.7ст.212-3 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2ст.38 КУпАП. Згідно вказаної постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області 15.04.2016 року [PERSON] звернувся із письмовим зверненням до Деражнянського міського голови Ковпака А.М. про надання інформації. Листом за № 227 від 22.04.2016 року за підписом Деражнянського міського голови Ковпака А.М. було відмовлено у розгляді звернення [PERSON] по суті з підстав невідповідності такого вимогам до звернення, які передбачені ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», так як відсутні відомості про місце проживання заявника, а за адресою, яка значиться у зверненні - [ADDRESS] знаходяться відділення електрозв`язку та поштове відділення. В силу ч.1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду. Враховуючи те, що звернення [PERSON] містило всі необхідні реквізити, в тому числі і адресу, яка була зазначена як місце проживання заявника, [PERSON] всупереч вимогам вказаного положення Закону України «Про звернення громадян» допустив незаконну відмову у прийнятті та розгляді звернення, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.7 ст. 212-3 КУпАП. Постанову судді Деражнянського районного суду від 24 січня 2017 року залишено без змін постановою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року. Також 16.11.2016р. [PERSON] подав Прокурору Хмельницької місцевої прокуратури заяву про внесення до ЄРДР повідомлення про злочин за фактом підробки особистого підпису міського голови [PERSON] , призначення почеркознавчої експертизи за фактом підробки підпису посадової особи (а.с. 28 т.1). Згідно заяви свідка [PERSON] від 22.12.2017р. адресованої судді Деражнянського районного суду Хмельницької області, адвокат Бриндак П.А. декілька разів разом з нею був на особистому прийомі міського голови, але жодного разу не було зафіксовано негативних обставин, які викладені [PERSON] у листі від 21.03.2016р. [PERSON] разом з нею перевіряли вказану інформацію у заступника міського голови [PERSON] та [PERSON] , які заявили, що їм не відомі обставини, які наведені в листі від 21.03.2016р. (а.с.168 т.1). Вищевказані обставини\~підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого 26.02.2004р. №1909; заявою [PERSON] від 18.02.2016 року; листом виконавчого комітету Дережанянської міської ради листом № 156 від 21.03.2016р.; зверненням [PERSON] від 15.04.2016 р. до Голови Деражнянської міської ради Ковпака А.М.; розпорядженнями міського голови Деражнянської міської ради Ковпака А.М. від 14.11.2011р. № 37-02-03, від 23.01.2017р. № 3-02-03; листом секретаря Деражнянської міської ради Сидорук В. від 11.11.2016р. № 665; зверненням [PERSON] від 27.09.2016р.; листом секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.11.2016р.; постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2017 року в справі № 673/1750/16-п; заявою [PERSON] від 16.11.2016р. Прокурору Хмельницької місцевої прокуратури; заявою [PERSON] від 22.12.2017р.. Відповідно до\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України\~передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174\~ЦК України\~відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] неодноразово приходив і скандалив в Деражнянській міській раді, був випадок, що чув скандал в приймальній але до 21.03.2016р. [PERSON] просив надати інформацію, тому йому надали того листа. Проте, вказані пояснення свідка суд оцінює критично, та до уваги не приймає, оскільки вони не містять інформації щодо дат, причин, учасників скандалів і конфліктів, що мали місце в Деражнянській міській раді, що не дає змогу суду перевірити їх достовірність. Відповідачами не надано суду будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження достовірності інформації викладеної у листі виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року вих.№156, в т.ч. порушення позивачем п.3 ст.48 Правил адвокатської етики, та відповідно своїх заперечень проти заявлених позовних вимог. При цьому щодо доводів позивача про підписання листа Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року вих.№156 [PERSON] , а не міським головою Ковпаком А.М., слід зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він отримав відповідь від 21.03.2016р. №156 за підписом [PERSON] , а не за підписом [PERSON] .. Інформація в листі не відповідає дійсності. На другий день він написав цього листа в Асоціацію адвокатів і просив розібратися. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] (Деражнянський міський голова) пояснив, що підпис на листі від 21.03.2016р. №156 його. Проте, для встановлення факту неналежності\~підпису у листі Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року за вих.№ 156 [PERSON] чи [PERSON] необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо (ст. 103 ч. 1 п. 1 ЦПК України). Згідно висновку почеркознавчої експертизи №СЕ-19-20/40018-ПЧ від 19.02.2021р.: вирішити запитання чи однією особою, а саме, [PERSON] виконано підпис від імені [PERSON] у листі Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року за вихідним номером № 156 (том 3 а.с. 126 ц.с. № 673/1699/16-ц) і підписи у вільних зразках підписів [PERSON] (прошиті в томі 3 а.с. 98-124 цивільної справи № 673/1699/16-ц) неможливо, тому, що установлені збіжні ознаки нечисельні, інформативна їх значимість невелика, тому сукупність недостатня навіть для ймовірного висновку про тотожність. Що ж стосується встановлених розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження (чи вони є результатом варіаційності підписного почерку [PERSON] , що не проявилася в наданих зразках, чи виникли внаслідок навмисної зміни [PERSON] свого підписного почерку, чи викликані іншими причинами) неможливо через граничну стислість досліджуваного підпису і обмежений обсяг порівнянного графічного матеріалу (підписи частково транскрипційно непорівняні). Вирішити запитання чи однією особою, а саме, [PERSON] виконано підпис від імені [PERSON] у листі Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року за вихідним номером № 156 (том 3 а.с. 126 ц.с. № 673/1699/16-ц) та експериментальних зразках підписів [PERSON] неможливо тому, що виявлені збіжні ознаки підписів нечисельні, інформативна їх значимість невелика, тому сукупність недостатня навіть для ймовірного висновку про тотожність. Що ж стосується встановлених розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження (чи вони є результатом варіаційності підписного почерку [PERSON] , що не проявилася в наданих зразках, чи виникли внаслідок навмисної зміни [PERSON] свого підписного почерку, чи викликані іншими причинами) неможливо через граничну стислість досліджуваного підпису (підпис безлітерний, виконано простими дуговими рухами). Запитання, чи виконано підпис від імені [PERSON] у листі Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року за вихідним номером № 156 (том 3 а.с. 126 ц.с. № 673/1699/16-ц) [PERSON] , експертом не вирішувалось тому, що не було встановлено факт виконання цього підпису самим [PERSON] , а також відсутності в розпорядженні експерта умовно-вільних, експериментальних зразків почерку [PERSON] , експериментальних зразків підписів [PERSON] , виконаних від імені [PERSON] . Покази свідка [PERSON] щодо підписання вищевказаного листа [PERSON] , суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені будь-якими іншими належними та допустимими доказами, та враховуючи, що він перебуває в неприязних відносинах з [PERSON] , про що свідчить його заява Генеральному прокурору України від 24.03.2023р. про внесення відомостей до ЄРДР відносно Деражнянського міського голови [PERSON] .. Отже, суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування факту підписання листа Деражнянської міської ради від 21.03.2016 року за вихідним номером № 156 [PERSON] , та його підписання [PERSON] . Позивач у позовній заяві просить: визнати незаконними та дискримінаційними рішення, дії та бездіяльність міського голови Ковпака А.М. щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа (акта індивідуальної дії) від 21.03.2016 року вих. №156. Разом з тим, позивачем необґрунтовано з посиланням на докази в чому саме полягає: бездіяльність міського голови Ковпака А.М. щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа (акта індивідуальної дії) від 21.03.2016 року вих. №156; дискримінаційність рішень, дій та бездіяльності міського голови Ковпака А.М. щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа (акта індивідуальної дії) від 21.03.2016 року вих. №156, з врахуванням положень Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" та за якими ознаками дискримінації. Відповідно до ст.1 вказаного Закону України, дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Необґрунтовані позивачем і його твердження щодо порушення відповідачем Закону України "Про захист персональних даних" та розповсюдження відповідачем його персональних даних без його згоди. Оскільки,\~відповідно до\~ст.2\~Закону України\~"Про\~захист персональних\~даних",\~персональні дані\~-\~відомості чи\~сукупність відомостей\~про фізичну\~особу,\~яка ідентифікована\~або може\~бути конкретно\~ідентифікована.\~Позивач є\~адвокатом і\~відомості про\~нього,\~як адвоката\~(в\~т.ч.\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові)\~є в\~Єдиному реєстрі\~адвокатів.\~Відповідно до\~ч.4\~ст.17\~Закону України\~"Про адвокатурута адвокатську діяльність" інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.\~ Крім наведеного, слід зазначити, що у своїй заяві до голови міста Деражня Мельник В.П. просив надати йому інформацію "стосовно дій [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] ". Отже, йому були відомі відомості щодо прізвища, ім`я, по батькові позивача. Листом вих. №156 від 21.03.2016 року відповідачем надано відповідь на звернення [PERSON] , і як зазначено вище, достовірність інформації у вказаному листі належними та допустимими доказами не підтверджена. Враховуючи вищевикладне, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволеню і слід визнати незаконними рішення та дії Деражнянського міського голови Ковпака Андрія Миколайовича щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 21 березня 2016 року за вих.№ 156 та стягнути з відповідача Деражнянської міської ради на користь позивача моральну шкоду. При обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач посилався на негативні наслідки внаслідок поданої [PERSON] скарги до Київської міської дисциплінарно-кваліфікаційної комісії з долученям листа від 21.03.2016р. №156, а саме надання пояснень з приводу вказаної скарги. Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин, та заявленого розміру моральної шкоди позивач суду не надав. Визначаючи розмір моральної шкоди завданої позивачу порушенням його немайнових прав через незаконне поширення недостовірної та неправдивої інформації образливого характеру відносно нього, суд враховує, глибину і тривалість душевних страждань позивача, який повинен був вживати заходів для відновлення порушених прав, в тому числі звертатись до відповідача і до суду за захистом своїх порушених прав, виходячи з принципу розумності і справедливості, та приходить до висновку, що з відповідача Деражнянської міської ради на користь позивача слід стягнути 5000грн. моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Деражнянської міської ради в особі міського голови Ковпака А.М., заступника міського голови Деражнянської міської ради Івахова А.В., третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] підлягають частковому задоволенню і слід: визнати незаконними рішення та дії Деражнянського міського голови Ковпака А.М. щодо складання, підписання та направлення [PERSON] листа виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 21 березня 2016 року за вих.№ 156; стягнути з Деражнянської міської ради на користь позивача 5000грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Щодо заяв позивача про постановлення окремих ухвал відносно т.в.о.директора ДНДЕКЦ Теплицького Б., судового експерта Тимошенко О. через допущені ними порушення законодавства, а також виявлених порушень чинного законодавства та недоліків в діяльності міського голови м.Деражня та заступника Івахова А.В., для розгляду на сесії Деражнянської міської ради питання про їх дисциплінарну відповідальність, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Отже, ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали. Згідно повідомлення позивача від 20.03.2023р. за його зверненням відносно судового експерта Тимошенко О. внесені відомості до ЄРДР за № 12023116410000056 та № 42023240000000007 за ст.ст.384,385 КК України та розпочато досудове розслідування. Т.в.о.директора ДНДЕКЦ Теплицький Б. експертиз у даній справі не проводив, не є учасником процесу, та його дії не є предметом дослідження у даній справі. Також позивач 16.11.2016 року звернувся до Хмельницької місцевої прокуратури з заявою про внесення до ЄРДР повідомлення за виявленим фактом підробки особистого підпису міського голови Ковпака А. в листі від 21.03.2016р.р. за №156 про вчинений злочин за ст.ст. 366, 357 КК України. Відомостей про результати розгляду вказаної заяви, позивач суду не надав. Враховуючи наведене, підстав для постановлення окремої ухвали в даній справі судом не встановлено. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Деражнянської міської ради на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 603,78грн. (67000грн./100 = 670; 5000грн./670 = 7,46%; 704,80грн. /100 х 7,46 = 52,58грн. + 551,20грн.). Відповідно до ст.138 та ч.2 ст.140 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Позивачем на підтвердження понесених витрат пов`язаних з явкою до суду надано квитки на проїзд автобусом та залізничним транспортом. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача лише витрати позивача пов`язані з його переїздом до Віньковецького районого суду Хмельницької області на суму 779,28грн., а саме за квитки: за 06.12.18р. на суму 65,95грн. Хмельницький - Віньківці, на суму 68,89грн. Віньківці - Хмельницький, судове засідання 06.12.2018р.(а.с.67, 69 т.2); за 21.12.2018р. Віньківці -Хмельницький на суму 75грн., судове засідання 21.12.2018р., за 16.01.2019р. Хмельницький - Віньківці на суму 73,66грн., судове засідання 16.01.2019р.. за 31.01.2019р. Хмельницький-Віньківці на суму 65,95грн., за 01.02.2019р. на суму 54,42грн. Віньківці-Хмельницький, за 01.02.2019р. на суму 80,22грн. Деражня - Київ, судове засідання 31.01.2019р. (а.с. 116, 121, 122, 176, 177 т.2); за 28.02.2019р. на суму 65,95грн. Хмельницький-Віньківці, за 28.02.2019р. на суму 75грн. Віньківці-Хмельницький, судове засідання 28.02.2019р. (а.с. 174 т.2, а.с.231 т.5); за 20.05.2019р. на суму 80,28грн. Хмельницький - Віньківці, за 20.05.2019р. на суму 73,96грн. Віньківці - Хмельницький, судове засідання 20.05.2019р. (а.с.14 т.3, 231т.5). В стягненні решти витрат на проїзд, згідно наданих позивачем проїзних документів, слід відмовити, враховуючи, що позивачем надано квитки на проїзд (поїзд) від місця проживання м.Київ до населених пунктів м.Деражня, Жмеренка тобто не до м.Хмельницького (Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області) та зворотні квитки Козятин - Київ, тобто з іншого населеного пункуту. Крім наведеного, надані проїзні документи не співпадають з датами проведення судових засідань у справі, тому суд приходить до висновку, що вказані витрати не пов`язані з явкою позивача до суду в судові засідання. Також суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача за виготовлення копій документів в сумі 60 грн., згідно квитанцій: від 22.12.2016р. на суму 42грн. (а.с. 2 т.1); від 06.01.2017р. на суму 6грн. (а.с.40, 48 т.1), від 20.12.2018р. на суму 12грн. (а.с. 68 т.2). Таким чином, всього на користь позивача з відповідача слід стягнути 839,28грн. (779,28 + 60) витрат пов`язаних з переїздом позивача до іншого населеного пункту для участі в судових засіданнях та інших витрат пов`язаних з розглядом справи. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: partial