Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У вересні 2023 року позивач ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16» звернулося до Подільського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. В обгрунтування позову посилається на те, що 02.10.2018 між ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16» та [PERSON] укладено договір № 79 про надання послуг з управління багатоквартирним будинками і спорудами та прибудинковими територіями, додаткових послуг та компенсації комунальних послуг. Згідно акту прийому-передачі об`єкта в управління від 28.02.2018 року ТОВ «Спецбуд-Плюс» передало в управлінні ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16» об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що позивач надає житлово-комунальні послуги, нараховує та збирає плату за житлово-комунальні послуги з мешканців квартир в період з моменту передачі будинку 28.02.2018 року на управління від забудовника. Вказує, що відповідачка фактично користується послугами, а оплату за житлово-комунальні послуги здійснює частково, а тому заборгованість відповідачки перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 24.02.2019 по 31.08.2023 року становить 35 529,62 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. 17.10.2023 року представник відповідачки подав відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково, а саме в сумі 17 024,42 грн. та застосувати наслідки пропуску строків позовної даності в частині щодо боргу, який виник в період 19.02.2019 року по 17.05.2020 року посилаючись на те, що в період з 24.02.2019 року по 31 серпня 2023 року у відповідачки перед ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16» виникла заборгованість за комунальні послуги, яка станом на 01.09.2023 року складає 35 529,62 грн.. Крім того, нарахування плати за комунальні послуги в період з 01.08.2020 року по 31.01.2022 року здійснювалось з урахуванням пені, що суперечить Закону України від 17.03.2020 №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», неправомірно нараховано за цей період суму пені у розмірі 1346,76 грн.. При цьому в позовній заяві не враховано часткове виконання відповідачем зобов`язання на суму 4469,93 грн., яка була сплачена відповідачкою до подання позову. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача позов визнав частково, просив позов задовольнити в частині стягнення з відповідачки суму боргу у розмірі 17 024,42 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , з 28.02.2018 знаходиться на утриманні та обслуговуванні ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16», який надає житлово-комунальні послуги, нараховує та збирає плату за житлово-комунальні послуги з мешканців квартир. 02.10.2018 між ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16» та [PERSON] укладено договір № 79 про надання послуг з управління багатоквартирним будинками і спорудами та прибудинковими територіями, додаткових послуг та компенсації комунальних послуг. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за період з 24.02.2019 року по 31.08.2023 року за послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території складає 35 529,62 грн. За цей період відповідачка [PERSON] надані послуги не оплачувала. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Представник відповідачки [PERSON] заявила про застосування до вимог позивача строків позовної давності, щодо яких суд відзначає наступне. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. У ч. 1 ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні представник позивача визнав, що позивачем пропущені строки позовної давності, проте причиною їх пропуску є введення карантинних обмежень та введення воєнного стану. 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положения» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021. Так як 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, тому трирічний строк позовної давності не пропущений, оскільки на час подання позовної заяви в липні 2022 року, такий строк був продовжений вищевказаним Законом. 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан. Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території за період з 24.02.2019 по 31.08.2023. Аналізуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку представником позивача не пропущено строку позовної давності. Крім того, відповідачкою було частково погашено заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3771,09 грн., що підтверджується відповідними копіями квитанцій. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial