Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

04.09.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому її представник [PERSON] уточнила, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд складає 225 000 (двісті двадцять п`ять тисяч ) грн. 00 коп., згідно звіту про незалежну оцінку ФОП « [PERSON] » від 06.04.2023 року. Будинок заінвентаризований за померлим [PERSON] , але право власності не зареєстровано. 23 вересня 2017 року [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, на усе належне йому майно, заповіт посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лівійською Ю.О. Спадщину після смерті батька позивач прийняла згідно із ст.1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але нотаріус Першої синельниківської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом: «у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та право власності станом на 31.12.2012 року в бюро не зареєстровано», що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2023 року. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , збудований на підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області № 5/50 від 17 березня 1971 року «Про закріплення земельних ділянок для індивідуального будівництва», за яким за [PERSON] закріплено земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Також виконавчим комітетом Синельниківської міської ради на підставі договору від 5 квітня 1971 року надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності забудовнику [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 1021, виданої 27.10.2020 року КП «СМБТІ» житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] заінвентаризований за [PERSON] , право власності станом на 31.12.2012 року в бюро не зареєстровано. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав від 03.09.2023 року, відомості щодо права власності на вказаний житловий будинок також відсутні. В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст. ст. 391, 1216, 1217, 1218, 1221 ЦК України, [PERSON] просить суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме:А1-1 житловий будинок з приміщеннями:1 коридор, площею 4,3 кв.м., 2 кухня пл.6,9 кв.м., 3 ванна,пл.5,8 кв.м., 4 коридор пл.7,8 кв.м., 5 кімната пл.17,5 кв.м., 6 кімната пл.7,9 кв.м., 7 кімната пл.8,9 кв.м., 8 кімната,пл.7,7 кв.м., загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., а2-1 прибудова і господарські будівлі та споруди: Б літня кухня, б 2 прибудова до літньої кухні, П погріб, Д вбиральня, Л літній душ,№ 1 -2 огорожа. До початку проведення судового засідання від представника позивача [PERSON] , адвоката Третяк І.П. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі та без участі позивача. Представником відповідача Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Яковіною О.В. до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить прийняти відповідно до чинного законодавства. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Згідно архівного витягу від 22.11.2023 року № Ш-94-2013, виданого державним архівом Дніпропетровської області, вбачається, що згідно рішення виконкому Синельниківської міської Ради депутатів трудящих Дніпропетровської області від 17.03.1971 року № 5/50 «Про закріплення земельних ділянок для індивідуального будівництва», за [PERSON] , було закріплено земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності житловою площею не більше 60 кв.м., [PERSON] 05.04.1971 року надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності забудовнику [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Згідно висновку КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ДОР» №27 від 08.06.2023 року про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вбачається, що житловий будинок садибного типу, рік побудови 1971, розташований за адресою: [ADDRESS] має добрий технічний стан. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , відомості про права власності на нерухоме майно відсутні. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 27 жовтня 2021 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), підтверджується факт смерті у Дніпропетровській області Синельниківському район, с.Первомайське [INFO] [PERSON] . Відповідно до копії заповіту від 23.09.2017 року, складеного [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінською Ю.О., серії НМЕ №994665, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті призначив спадкоємцем всього майна, яке на день його смерті виявиться йому належним, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, а також усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, [PERSON] , [INFO] . Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 07.03.2023 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] не може бути видане у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та право власності станом на 31.12.2012 року в бюро не зареєстровано. З копії спадкової справи №278/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] року звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці з заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч. 1,2 ст.3 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 499 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об' єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами від 22.11.2022 року спадковий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] збудовано у 1971 році. Згідно висновку №27 від 08.06.2023 року про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , його стан є добрим. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими та підтвердженими документально та приходить до висновку, що позовні вимоги[PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved