Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У лютому 2022 р. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності з 01.05.2018 р. На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачу. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались). Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але не в повній мірі виконують зобов`язання з оплати вказаних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість з 01.05.2018 р., яка станом на 01.11.2021 р. становить 7245,59 грн. Крім цього, 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) відповідно до якого позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 43939,85 грн за адресою: [ADDRESS] . Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачів в рівних частках, що стало підставою для звернення до суду. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07.02.2023 року позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості,- задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 21969,93 грн, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 3621,29 грн, витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 16,50 грн. та судовий збір в сумі 1240,50 грн., а всього в сумі 26848,22 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 21969,93 грн, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 3621,29 грн, витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 16,50 грн. та судовий збір в сумі 1240,50 грн., а всього в сумі 26848,22 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2023 р. заяву представника відповідача 1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 07 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, - задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року по цивільній справі за №761/3650/22 скасовано і призначено цивільну справу до розгляду в спрощеному позовному провадження за участю сторін із проведенням судового засідання. У відзиві на позов представник відповідачів заперечує щодо його задоволення, зазначає, що зазначена квартира розташована на мансардному (дворівневому) поверсі житлового будинку [ADDRESS] . З моменту введення квартири [ADDRESS] в експлуатацію, остання опалюється за допомогою двухконтурного газового котла «Bosh» 24 кВт та ніколи не підключалася до централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вважає, що сторона позивача не надала належних та допустимих доказів підключення безпосередньо квартири [ADDRESS] , до централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також докази фактичного споживання квартирою [ADDRESS] вказаних послуг. Наявність факту підключення будинку [ADDRESS] до централізованого опалення та гарячого водопостачання не свідчить про споживання вказаних послуг саме квартирою [ADDRESS] , до якої внаслідок здійснення добудови мансардного (дворівневого) поверху не прокладалися відповідні комунікації. Доказів на підтвердження того, що зазначена квартира була в подальшому відключена від автономного опалення та підключена до центрального опалення, матеріали справи не містять. Вважає, що відповідачі не є споживачами житлово-комунальної послуги - теплопостачання. Крім цього, позивач звернувся 01 лютого 2022 року до суду за захистом свого порушеного права за період до 01 травня 2018 року, чим пропустив строк позовної давності. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що позивач прийняв право вимоги до [PERSON] щодо заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення в розмірі 43939,85 грн, а ПАТ «Київенерго» не передавало інформації щодо не надання/не споживання послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання. Доказів, що підтверджують законне відключення від загальнобудинкової системи централізованого опалення не надано. Вважає, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг. Жодних претензій щодо неправомірних нарахувань, перерахунку заборгованості від відповідача не надходило. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідачів заперечив щодо задоволення позову. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пунктів 5,6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. На суд покладено обов`язок вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб. У той же час, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу. Такі правові висновки є усталеними та знаходять втілення, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 908/2637/20, від 29.09.2021 у справі № 910/17079/19, від 16.09.2021 у справі № 922/3059/16, від 26.01.2021 у справі № 923/722/19, від 29.10.2020 у справі № 917/814/16, від 29.01.2020 у справі № 904/5265/18, від 28.01.2020 у справі № 912/653/19, від 06.11.2019 у справі № 909/51/19, від 25.06.2019 у справі № 5023/5836/12, від 19.06.2019 у справі № 910/19581/16, від 05.06.2019 у справі № 909/452/18, від 18.03.2019 у справі № 908/1165/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є співвласниками (по частці), квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно архівного витягу із розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.04.98 № 964 «Про залучення інвесторів до переобладнання горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи у м. Києві» у відповідності з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 07.03.97 № 273 «Про затвердження порядку переобладнання горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи у м. Києві» і умовами районних в місті Києві державних адміністрації, вирішено: 5. Надати право громадянці [PERSON] виступити інвестором переобладнання горища на мансардний поверх будинку [ADDRESS] для розміщення житла за умови отримання згоди мешканців будинку, ремонту сходових розрізів та вхідних дверей. 58. Інвесторам, визначеним згідно з п. 1-58 цього розпорядження: 58.1. Протягом 30 (тридцяти) календарних днів укласти з власниками будівель інвестиційні контракти на переобладнання горищ та заміни дахів на мансардні поверхи. 58.2. За власні кошти замовити, розробити та погодити з відповідними службами робочу документацію на переобладнання горищ, як це передбачено «Порядком виконання проектно-кошторисної документації та проведення робіт з переобладнання горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи», затвердженим розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 07.03.97 № 273. Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПроектреконструкція» на замовлення «Експертспроект» було розроблено робочий проект «Газопостачання мансарди будинку [ADDRESS] » (квартири [ADDRESS] ), який містить: технічні умови проектування газопостачання 6 додаткових квартир (ПГ-4=6шт, побутового котла «Протерм-24»=6шт) в кухнях квартир, розташованих на 1-му рівні мансарди в 2-х рівнях, надбудованої над 5-м поверхом ж/будинку (розпорядження КМДА № 964 від 09.04.98р.) по [ADDRESS] ; лист Київської державної інспекції охорони праці у газовій та хімічній промисловості № 02-9/78 від 03.03.99, адресований [PERSON] , за яким Інспекція не заперечує проти встановлення побутового двоконтурного котла у кухні квартири «Д» (при реєстрації присвоєно № 72), розташованої на мансарді, надбудованої над 5-ти поверховим будинком [ADDRESS] (раніше газифікованого з встановленням побутових газових проточних водонагрівачів), при умові дотримання вимог «правил безпеки системи газопостачання України» та інших нормативних актів України; Крім цього, ТОВ «Енерго-2000» розроблено виконавчу документацією на будівництво та здачу в експлуатацію об`єктів системи газопостачання «Газопостачання мансарди будинку [ADDRESS] » (у тому числі квартири [ADDRESS] ), яка містить в собі: акт приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пуско-налагоджувальних робіт) на об`єкт: газопостачання 6-ти додаткових квартир мансарди житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; будівельний паспорт внутрішньобудинкового газообладнання за об`єктом: газопостачання 6-ти додаткових квартир мансарди житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; характеристика газообладнання: лічильник газу Г-4 РЛ - 6 шт; котли-колонки водогрійні газові типу ZW-23 (ф.Роберт-Бош) - 3 шт; котликолонки водогрійні газові типу ZW-24 (ф.Роберт-Бош) - 3 шт; сигналізатори марки СГБ-1-2 - 6 шт; плита газова ПГ-4 - 6 шт; сертифікати відповідності на опалювальні апарати, які виготовляються серійно з 01.08.2001 до 31.07.2003, що працюють на природному газі тиском 1300 та 2000 Па, виданий органом із сертифікації опалювального обладнання; акт прийняття до експлуатації робіт по встановленню сигналізаторів газового побутового, затверджений 28.10.2002; договір № 28/10/11 на технічне обслуговування від 28.10.2002, укладеного між ТОВ «Енерго-2000» та [PERSON] ; акт комісійної перевірки технічного стану димоходів від котла-колонки BOSS ZW23AE для визначення можливості переводу його на газове опалення від 20.11.2002; паспорт на лічильник газу Г-4 РЛ. Згідно довідки ПАТ «Київгаз» від 13.08.2018 р., яка видана [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] 04.02.2003 р. проведено пуск газу на газовий котел «Bosch» 24кВТ згідно проектної документації, який призначено для обігріву приміщення та підігріву води. Тобто, з вказаного вбачається, що у квартирі [ADDRESS] було встановлено автономне опалення. Доказів на підтвердження того, що зазначена квартира була відключена від автономного опалення та підключена до центрального опалення, матеріали справи не містять. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, долученої до позовної заяви, позивач нараховував відповідачами кошти за послугу з централізованого опалення, в той час, як у відповідачів наявне автономне опалення квартири. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначенні для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). З огляду на викладене, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку, наявність автономного опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Між тим, із наданого позивачем розрахунку заборгованості, не можна встановити наявність у відповідачів заборгованості за послугу з опалення, яка стосується саме місць загального користування. Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідачів заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 7242,59 грн. Такого ж висновку суд прийшов щодо можливості стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення в розмірі 43939,85 грн, право на стягнення якої Комунальне підприємство (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» отримало за договором №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 р. Варто також зазначити, що саме по собі зазначення в договорі про відступлення права вимоги розміру заборгованості особи, вимоги до якої відступаються, не може вважатися належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом такої заборгованості в розумінні ст. 77 - 80 ЦПК України. Детального розрахунку заборгованості за період до 01 травня 2018 року представником позивача не надано, а долучено два додатки № № 1, 2 до Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), в яких зазначено лише загальний розмір заборгованості. При цьому, за який період виникла така заборгованість у вказаних додатках не зазначено, розрахунку заборгованості по щомісячним платежам до 01 травня 2018 року не надано. Обов`язок доведення цих обставин лежить на позивачеві. Не вказавши період, за який позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла до 01 травня 2018 року, та не надаючи розрахунку такої заборгованості по щомісячним платежам, позивач не довів розмір заборгованості, яка виникла перед попереднім надавачем послуг. Відповідачі через відсутність будь - якого розрахунку заборгованості до 01 травня 2018 року були також позбавлені можливості перевірити такий розрахунок та висунути свої заперечення щодо нього чи надати свій контррозрахунок. Недоведеність позовних вимог в цій частині є підставою для відмови у позові. Крім цього, представник відповідачів просив застосувати позовну давність до вимог позивача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зазначено, що «для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (див. пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц)». З огляду на те, що позовні вимоги залишено без задоволення, відсутні підстави для застосування позовної давності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які вони посилаються, відсутні підстави стягнення заборгованості. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed