Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 09.07.2020 року у розмірі 53542,87 грн. станом на 17.09.2023 року. При цьому посилається на те, що 09.07.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 42000,00 грн. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 53542,87 грн., станом на 17.09.2023 року. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надала. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.11.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Петрушиної Л.А. про зупинення провадження у справі, залишено без задоволення. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.07.2020 року між банком та [PERSON] , [INFO] , було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 42000,00 грн., шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг у банку, в якій\~висловила свою згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Відповідач\~отримала кредитну картку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі Тарифи) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms. Умовами передбачено право банку на встановлення будь-якого кредитного ліміту та його зміну. Перед укладенням кредитного договору відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку, про що свідчить її підпис. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що належним чином не виконуючи умови кредитного договору загальна заборгованість відповідача, згідно з наданим банком розрахунком, станом на 17.09.2023 року становить 53542,87 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 41955,65 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 11587,22 грн. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що в провадженні Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене за заявою [PERSON] 06.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023060400000060 за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме: 04.01.2023 року невстановлена особа в телефонній розмові з [PERSON] , ввівши останню в оману та зловживаючи довірою, представившись працівником «Київстар» запропонувала підключити послугу, необхідну під час «Блекауту». Після чого [PERSON] ввела відповідну комбінацію на телефоні та в подальшому відбулося списання коштів з її банківських карток «Приватбанк» № [NUMBER] , № [NUMBER] на загальну суму 55000 грн. Факт списання коштів 04.01.2023 року з кредитного рахунку [PERSON] з банківської картки № [NUMBER] в розмірі 41965,31 грн. у валюті операції та в розмірі 40509,04 грн. у валюті картки, також підтверджується наданою позивачем випискою за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Пунктом 6.6 Правил користування платіжною картою передбачено, що у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет, клієнт повинен подати заяву в банк з приводу вказаного питання. Банк в свою чергу представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми. Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБ України від 05 листопада 2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] виконала належним чином свої обов`язки перед банком щодо погашення заборгованості за договором кредиту, відповідно до умов договору та звернулася до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з її картковим рахунком. У свою чергу, позивачем не надано належних доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №691/699/16-ц. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed