Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що з 03 липня 1981 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивліьного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1140. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна відсутній. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просить строк на примирення не надавати та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.21). Відповідачка в судовому засіданні присутня не була. Відзиву на позов, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останньої до суду не надходило (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 03 липня 1981 року позивач та відповідачка перебувають у шлюбі, зареєстрованому ДВідділом реєстрації актів цивліьного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1140, що засвідчується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Після одруження відповідачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у позові вказав, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна відсутній. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved