Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що 18.10.2022 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Авентус Лізинг» укладено Договір фінансового лізингу № 2320, на підставі якого відповідачу було передано у користування автомобіль: VOLKSWAGEN PASSAT, об`єм двигуна: 1798 см.куб, номер шасі (кузову): [NUMBER] , рік випуску: 2016. 20 квітня 2023 року на офіційний канал комунікацій відповідачу було направлено Повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу, в якому зафіксовано про те, що на момент подання такої односторонньої відмови строк заборгованості перевищує 60 днів при наявній заборгованості із поточних лізингових платежів у сумі 78 280,20 грн. Відповідача повідомлено про необхідність здійснення оплати заборгованості по договору, який розірвано, а також висунуто вимогу про повернення об`єкту фінансового лізингу. Однак заборгованість сплачена не була. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором фінансового лізингу № 2320 від 18.10.2022 у розмірі 78 280,20 грн. Ухвалою від 26 червня 2023 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, у якій просив про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявок до суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 2022 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Авентус Лізинг» укладено Договір фінансового лізингу № 2320, на підставі якого відповідачу було передано у користування автомобіль: VOLKSWAGEN PASSAT, об`єм двигуна: 1798 см.куб, номер шасі (кузову): [NUMBER] , рік випуску: 2016. Відповідно до п. 11.2 Договору фінансового лізингу № 2320, у разі якщо Лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів Лізингодавець має право, незалежно від факту нарахування та/або стягнення штрафів відмовитися від Договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово (або електронним документом) повідомивши про це Лізингоодержувача та/або одночасно з такою відмовою набуває право вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу через 5 (п`ять) календарних днів або пізніше (на розсуд Лізингодавця) з того моменту, що буде визначений за 11.2 правилами цього Договору як момент припинення дії Договору або з моменту односторонньої відмови Лізингодавця від Договору. Повернення майна за цим Договором може здійснюватися, на розсуд Лізингодавця, самостійно, із застосуванням заходів самозахисту (оперативно-господарських санкцій), визначених у п. 11.8 або у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса чи згідно із рішенням суду, в межах заходів із примусового виконання виконавчого документа. Сторони дійшли згоди, що Лізингодавець також набуває право вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості Об`єкта фінансового лізингу. Згідно з п. 11.2.1 Договору, Лізингодавець має право відмовитися в односторонньому порядку від договору та/або вилучити Об`єкт фінансового лізингу у одному із випадків, коли: Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить 60 (шістдесят) або більше календарних днів з дня настання строку сплати першого простроченого платежу або його частини. Відповідно до п. 5 Договору фінансового лізингу, строк лізингу складає 36 місяців. Пунктом 10 Договору фінансового лізингу визначено Графік внесення лізингових платежів, який складає з 18.10.2022 по 18.10.2025 включно. Проте, як убачається з матеріалів справи, відповідач за Договором фінансового лізингу № 2320 від 18.10.2022 системно не виконував визначений Договором графік сплати платежів, чим порушив умови Договору. 20 квітня 2023 року на електронну адресу [INFO] , визначену у Договорі фінансового лізингу № 2320 від 18.10.2022 (п. 2.5), як офіційний канал комунікацій, позивачем/лізингодавцем було направлено Повідомлення (вих. № 190-Ю) про відмову від Договору фінансового лізингу, в якому зафіксовано про те, що на момент подання такої односторонньої відмови строк заборгованості перевищує 60 днів при наявній заборгованості із поточних лізингових платежів у сумі 78 280,20 грн. Лізингоодержувача - відповідача повідомлено про необхідність здійснення оплати заборгованості по договору, який розірвано, а також висунуто вимогу про повернення об`єкту фінансового лізингу. Однак, лізингоодержувачем заборгованість сплачена не була. Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за Договором № 2320 від 18.10.2022, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Лізинг» складає 78 280,20 грн. Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. Пунктом 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість за договором фінансового лізингу в сумі 78 280,20 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved