Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

31.05.2023 року до Березівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] ,треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Березівської міської ради Одеської області, Березівська міська рада Одеської області про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А. Ухвалою суду від 12.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.07.2023 року закрито підготовче засідання по справі та призначено до розгляду по суті. У своїй заяві позивач посилається на те, що [INFO] у неї та відповідача у незареєстрованому шлюбі народилась дочка [PERSON] . Після народження дочки [PERSON] не визнав себе батьком, тому спочатку у свідоцтві про народження відомості про батька записано зі слів матері. Місце проживання дитини зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 30.05.2017 року рішенням Березівського районного суду Одеської області відповідача визнано батьком дитини [PERSON] та змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В липні 2020 року мати позивача придбала для неї та її сім`ї будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] разом з дочкою. Вказане житлове приміщення повністю обладнане для повноцінного проживання, позивач має намір зареєструвати там своє та дочки місце проживання. З липня 2020 року неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати згоду на зміну місця реєстрації дитини, однак він відмовив надавати таку згоду. 11.05.2023 року [PERSON] звернулась до Березівської міської ради Одеської області з заявою про зміну місця проживання дитини та отримала відмову. У зв`язку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити позовну заяву. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 14.02.2024 року. У судове засідання 20.11.2023 року позивач не з`явилась. Одночасно, від її представника надійшла заява про слухання справи без їхньої участі, зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.89). Відповідач у судове засідання 20.11.2023 року також не з`явився, однак від його представника 06.11.2023 року на адресу суду надійшла заява, в якій заначено, що [PERSON] на даний час проходить службу у ЗСУ, щодо задоволення позову не заперечує (а.с.80-81). Представник третьої особи Березівської міської ради Одеської області у судове засідання 20.11.2023 року не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.90). 19.09.2023 року надавав до суду письмові пояснення, зазначив, що орган реєстрації місця проживання Березівської міської ради позбавлений можливості самостійно, без згоди батька дитини зняти з реєстрації місця проживання та зареєструвати за новим місцем проживання дитину [PERSON] , [INFO] , зняти з реєстрації або зареєструвати місце проживання дитини віком до 14 років без згоди батька можливо за відповідним рішенням суду (а.с.55-58). Представник служби у справах дітей Березівської міської ради Одеської області у судове засідання 20.11.2023 року також не з`явився, 09.11.2023 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.82), 12.10.2023 року надав до суду письмові пояснення (а.с.75-76). Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». За таких обставин, у зв`язку з веденням воєнного стану на території України, з урахуванням заяв позивача, відповідача, третіх осіб, про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у позивача та відповідача є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.2017 року (а.с.11). [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно витягу з реєтру територіальної громади від 29.05.2023 р. (а.с.13). Свідоцтвом про народження від 05.02.1986 року підтверджується, що при народженні прізвище [PERSON] було « [PERSON] », 17.02.2018 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », згідно свідоцтва про зміну прізвища від 12.04.2023 року, також після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцвом про шлюб від 28.07.2021 року (а.с.14-16). Згідно договору купіві-продажу від 16.07.2020 року [PERSON] купила житловий будинок в [ADDRESS] , та зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2020 року (а.с.17-19). [PERSON] та [PERSON] проживають, але не зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Позивач зверталась до Березівської міської ради Одеської області щодо реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації дочки [PERSON] , однак отримала відповідь про те, що реєстрація місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації можлива лише за наявності згоди батька дитини (а.с.21). Згідно з частинами 2, 8, 9, статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим у рахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного ісоціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Як вказує позивач, неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з нею у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, водночас представник відповідача під час розгляду справи подала до суду заяву про визнання позову відповідачем, а тому, враховуючи визнання позову відповідачем, та те, що неповнолітня дитина [PERSON] постійно проживає з позивачем, тобто, місце проживання дитини визначене, що є підставою для задоволення заявленого позову. Крім того, в порядку ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073грн. 60 коп.

Outcome: approved