Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

05 червня 2023 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «ООЕК») звернулось до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем - [PERSON] , яка мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99 (надалі скорочено - Договір), на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» №04001-217134 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об?єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім?я побутового споживача [PERSON] - відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські електромережі». ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (Лист АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про обсяги споживання електричної енергії, засвідчений електронним підписом у відповідності до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» (Лист та Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису додаються)), щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] за ці розрахункові періоди. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період січень 2022 року - квітень 2023 року спожито 6148 кВт.год електричної енергії, на суму 10140,48 грн. Станом на дату подачі цього позову відповідачем було здійснено часткову оплату за спожиту в вищезазначений період електроенергію в загальному розмірі 700 грн. Таким чином, заборгованість у повному обсязі не погашена та складає 9440,48 грн. Отже, несплата боржником - [PERSON] - вартості спожитої електричної енергії у розмірі 9440,48 грн., стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті позовних вимог. У судове засідання сторони не з`явилися, пр час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за їх відсутність. Дослідивши письмові докази, матеріали справи,\~суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку із його доведеністю, виходячи з таких підстав. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. По справі встановлено наступні обставини. З 01.01.2019 ТОВ «ООЕК» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області. Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») публічно розміщений на сайті. Відповідач є споживачем електричної енергії, яку ТОВ «ООЕК» постачає за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на її ім`я відкрито особовий рахунок №№ [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію заборгованість [PERSON] за період січень 2022 року - квітень 2023 року складає 10140,48 грн. При цьому відповідачем було сплачено частково суму заборгованості в розмірі 700 грн. За змістом статті 11\~ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України\~«Про електроенергетику» (постанова Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №509/3536/15-ц та від 15.07.2019 у справі №347/713/17). ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконує та надає відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно. З наданих розрахунків вбачається, що станом на червень 2023 року основна заборгованість за спожиту електричну енергію складає: 9440,48 грн. заборгованість за спожиту електроенергію. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно із ч. 1 ст.\~714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Згідно\~ст. 10-13 ЦПК України\~- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже, приймаючи до уваги наявність між сторонами договірних відносин, з приводу постачання та споживання електричної енергії, враховуючи не виконання її умов відповідачем в обсязі та на умовах визначених договором приєднання, у вигляді несвоєчасної сплати за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 9440,48 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача, слід стягнути судовий збір в розмірі 2\~147,20 грн.

Outcome: approved