Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.09.2021 звернулась до Золочівського районного суду Харківської області з позовом у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Нині померлий [PERSON] працював та був учасником ВАТ «Жовтневе», яке утворилось в процесі перетворення ДП «Насінницький радгосп імені 15 років Жовтня», отримавши акції даного господарського товариства, кількістю 1360 штук. Нині померлий [PERSON] 22.01.1996 звільнився з ВАТ «Жовтневе», однак як учасник (акціонер) ВАТ від членства у сільськогосподарському товаристві не відмовлявся та з сільськогосподарського товариства не був виключений. 28 липня 2000 року ВАТ «Жовтневе» отримало державний акт серії ХР 13-00-000697 на право колективної власності на землю. На момент видачі державного акту позивач був акціонером (учасником) ВАТ «Жовтневе», проте не отримав відповідний сертифікат, оскільки помилково не був включений до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай). При цьому відомості про відчуження акцій ВАТ «Жовтневе» на ім`я [PERSON] станом на 28.07.2000 року , на зберігання до архівного відділу не надходили. Таким чином позивачка [PERSON] вважає, що у її нині померлого батька [PERSON] як акціонера згаданого вище товариства виникло право на земельну частку (пай) з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю товариству. Вказане право набуте ним добросовісно та законно, яке на даний час не оскаржено та не скасовано. Позивачка [PERSON] вказує, що через відсутність сертифіката про право на земельну частку (пай), виданого на ім`я її нині померлого батька, вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на майно, яке відкрилось після його смерті. 30.09.2021 суддею Золочівського районного суду Харківської області відкрито провадження по справі та визначено порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження. 13.10.2021 відповідачем Золочівською селищною радою Харківської області подано відзив у якому вказано про розгляд справи за відсутності представника та просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, оскільки останньою не надано доказів на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] при розпаюванні земель ВАТ «Жовтневе» був його членом. При цьому, за наданими доказами позивачки, на думку відповідача, не можливо встановити, що особа з анкетними даними [PERSON] та батько останньої з аналогічними анкетними даними є однією і тією ж особою. Крім того, на думку відповідача вимоги у даній справі не можуть бути задоволені через сплив строку позовної давності, оскільки з моменту розпаювання земель ВАТ «Жовтневе» минуло 20 років. 26.10.2021 позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив, у якій вона окрім іншого вказує на те, що заперечення відповідача Золочівської селищної ради є необґрунтованими оскільки такі висновки суперечать наявним у справі доказам. Разом з тим, позивачка вказує, що законом встановлено кінцевий строк для всіх власників не витребуваних часток (паїв) для виділення в натурі (на місцевості) не витребуваних (нерозподілених) земельних ділянок та оформлення права приватної власності на них. Такий строк встановлено до 01.01.2025, що і являється спеціальною позовною давністю для даної категорії справ. 27.10.2021 ухвалою Золочівського районного суду Харківської області витребувано докази у справі - належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 19.01.2022 ухвалою Золочівського районного суду Харківської області залучено до розгляду в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та законного представника неповнолітньої позивачки [PERSON] - матір [PERSON] . 28.01.2022 позивачкою [PERSON] подано до суду заяву про зміну розміру позовних вимога, а саме остання просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , право на 2/5 частки права земельної частки ( пая), із загальної площі 7,03 умовних кадастрових гектари. 10.02.2023 [PERSON] подано до суду зустрічний позов у якому остання просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право на земельну частку (пай). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що нині померлий батько [PERSON] будучу членом ВАТ «Жовтневе», яке є правонаступником ДП «Насінницький радгосп імені 15 років Жовтня», отримав акції такого товариства в кількості 1360 штук. Однак, останній не був внесений у список громадян-членів ВАТ «Жовтневе», який додається до Державного акта, і як наслідок не видано відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] .. Вказані обставини, позбавляють [PERSON] , як спадкоємця за законом першої черги, нотаріально оформити свої спадкові права, які відкрились після смерті батька [PERSON] 10.02.2022 ухвалою суду зустрічний позов залишено без руху з наданням позивачці за зустрічним позовом строку для усунення недоліків, які усунуто 11.02.2022 При цьому, 11.02.2022 позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій остання просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , право на 2/5 частки права земельної частки (пай), із загальної площі 7,03 умовних кадастрових гектари. Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. 29.09.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області [PERSON] справа прийнята до свого провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. 19.01.2023 розпорядженням керівника апарату Диканського районного суду призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи у зв`язку з достроковим припиненням відрядження та своїх трудових відносин з Диканським районним судом суддею Пашнєвим В.Г. 19.01.2023 згідно з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Петренко Л.Є. 23.01.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. справу прийнято до свого провадження та призначено таку до підготовчого розгляду. 21.03.2023 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги [PERSON] .. Прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Золочівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) ВАТ «Жовтневе» в порядку спадкування, та об`єднано з первісним позовом. 12.07.2023 закрито підготовче провадження в справі за об`єднаними позовами, та таку призначено до судового розгляду. 27.09.2023 на електронну адресу суду позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустріним позовом [PERSON] подала до суду заяву у якій просить задовольнити її позовні вимоги. Окрім того вказала, що вона не є належним відповідачем за позовом іншого учасника справи оскільки жодним чином не порушувала їх права чи законні інтереси. Також 27.09.2023 на електронну адресу суду подано заяву [PERSON] , у якій остання зазначає, що вона раніше подавала до суду заяву про те, що не претендує на 1/5 частину права на земельну частку (пай), та відмовляється від такої на користь позивача по справі [PERSON] .. Крім того, нею також раніше подана заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначає що ні вона, ні позивачка [PERSON] не є належними відповідачами за зустрічним позовом, оскільки вони не порушують прав позивача за зустрічним позовом. 24.10.2023 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області відмовлено [PERSON] та [PERSON] у прийнятті зустрічних позовних заяв про визнання за кожним з них по 1/5 частині права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивачка за первісним позовом [PERSON] та її законний представник [PERSON] не з`явились, однак в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у їх відсутність. Уточненні позовні вимоги [PERSON] просять задовольнити. Відповідач за первісним та зустрічним позовами - Золочівська селищна рада Харківської області в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, з врахуванням позиції викладеної у раніше надісланому відзиві (а.с.107). Стосовно зустрічної позовної заяви Золочівська селищна рада заперечень або відзиву на позов не подала. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Пантелей С.Є. в судове засідання не з`явилисьсь, однак останній подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя. [PERSON] , та [PERSON] яі є третіми особами за первісним позовом та відповідачамим за зустрічним позовом, в судове засідання не з`явились, однак про дату та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за адресою їх проживання, яка вказана в позовах, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Заперечень на первісний або ж зустрічний позов ним не подано, будь які інші клопотання, подані [PERSON] та [PERSON] також відсутні. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в смт. Золочів Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с.6). З Архівної довідки № 02-21/3739 виданої 05.08.2021Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області, вбачається, що в архівному фонді ВАТ «Жовтневе» в книгах наказів з особового складу насінницького радгоспу імені 15 років Жовтня за 198+, 1996 роки значиться [PERSON] з 19.06.1989 року (Наказ № 56-к від 10 липня 1989 року) по 22.01.1996 року (Наказ №5-к від 23 січня 1996 року) (а.с.19). Згідно п. 4 Статуту відкритого акціонерного товариства «Жовтневе» від 1998 року, зареєстрованого в Золочівській районній державній адміністрації на підставі розпорядження № 546 від 24.12.1996 року, перереєстрованого на підставі розпорядження Золочівської районної державної адміністрації № 320 від 29.06.1998 року, наданого архівним відділом Золочівської райдержадміністрації, акціонерами товариства можуть бути фізичні і юридичні особи, які набули право власності або акції товариства в процесі приватизації, випуску нових акцій та на вторинному ринку цінних паперів (а.с.12-17). З інформації відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Трофімова В. від 30.07.2021 року № 45/456-21 державний акт на право колективної власності ВАТ «Жовтневе» серія ХР -13-00-000697 було видано 28 липня 2000 року, на підставі рішення IX сесії XXIII скликання Жовтневої сільської ради від 14 березня 2000 року, зареєстрований за № 22 від 28 липня 2000 року. [PERSON] не включений до списку громадян-членів ВАТ, який додається до державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Жовтневе». Сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] не виготовлявся. Розмір земельної частки (паю) по ВАТ «Жовтневе» становить 7,03 умовних кадастрових гектар. Вартість земельної частки (паю) загальною площею 7,03 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2021 становить 211648,40 грн. (а.с. 18). Відповідно до плану приватизації цілісного майнового комплексу «Насінницький радгосп ім. 15 років Жовтня», затвердженого розпорядженням Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області (надалі - регіональне відділення) від 18.12.1996 № 1475-р. 7179520 штук акцій на суму 1794880 гривень, що склало 88.7% в статутному капіталі створюваного акціонерного товариства, підлягало безоплатній передачі працівникам підприємства та прирівняним до них особам згідно Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі». Наказом регіонального відділення від 24.12.1996 № 2648-1 і було створено відкрите акціонерне товариство «Жовтневе», шляхом перетворення державного підприємства «Насінницький радгосп ім. 15 років Жовтня». Згідно з Договором безоплатної передачі акцій відкритою акціонерною товариства «Жовтневе» від 20.02.1997 та Акту прийому передачі відкритою акціонерного товариства «Жовтневе» від 28.03.1997 регіональним відділенням відкритому акціонерному товариству «Жовтневе» було передано акції в кількості 7179520 штук на суму 1794880 гривень. Відповідно до пункту 4.6 зазначеного вище договору товариство було зобов`язано протягом місяця після затвердження загальними зборами працівників ВАТ «Жовтневе» Положення про розподіл безоплатно переданих акцій серед працівників та прирівняних до них осіб здійснити розподіл акцій відповідно до договору. ВАТ «Жовтневе» листом віл 25.12.1997 №102 надало до регіонального відділення перелік осіб товариства покупців членів трудового колективу «Насінницького радгоспу ім. 15 років Жовтня» на придбання об`єкта приватизації, у якому під номером 156 значиться мовою оригіналу [PERSON] з кількістю акцій 1360 штук (а.с.8). За інформацією відділу №3 Управління у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по ВАТ «Жовтневе» та список осіб, які взяли участь у їх розподілі, у Відділі відсутній (а.с.18). Як вбачається зі змісту листа архівного управління Богодухівської РДА від 27.07.2021 № 01-53/117 відомості про відчуження акцій (іменних цінних паперів) ВАТ «Жовтневе» на ім`я [PERSON] станом на 28.07.2000 на зберігання до архівного відділу не надходили (а.с.10). У відповідності до ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди. Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України, Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Члену підприємства, який побажав вийти з його складу, земельна ділянка надається із земель сільськогосподарських угідь підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена підприємства. Розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Стаття 1 вказаного Закону перелічені особи, які мають право на земельну частку (пай). Так право на земельну частку (пай) мають в том числі: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Стаття 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», визначає документи, що посвідчують право на земельну частку (пай). Так основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. У відповідності до ч. 1 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Згідно ч.5 ст. 25 цього ж Кодексу особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За таких обставин суд доходить висновку, що нині померлий [PERSON] до розпаювання земель колективної власності був прийнятий на роботу насінницького радгоспу 15 років Жовтня, де пропрацював з 19.06.1989 року по 23.01.1996, тобто і на час реформування радгоспу у ВАТ «Жовтневе», при цьому він був членом ВАТ «Жовтневе» на момент передачі землі у колективну власність у 2000 році та видачі 28.07.2000 року державного акту на право колективної власності ВАТ «Жовтневе», оскільки відомості про нього як про акціонера містяться у списку акціонерів ВАТ «Жовтневе» (учасників товариства покупців членів трудового колективу) з розподілом акцій в процесі здійснення приватизації ЦМК «Насінницький радгосп ім. 15 років Жовтня» від 25.12.1997 року. Відомостей про його вихід чи виключення із членів вказаного товариства у суду немає, тому доводи представника відповідача про те, що у вказаному списку неможливо однозначно ідентифікувати особу, суд оцінює критично, оскільки відомостей про наявність іншої особи з ідентичними анкетними даними суду не надано, в зв`язку з чим суд вважає, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 7,03 га з дня видачі державного акту на право колективної власності ВАТ «Жовтневе» відповідно до положень ст.1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивачка за первісним позовом [PERSON] та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] , кожна, просять суд визнати по 2/5 частини права земельної частки (пай) ВАТ «Жовтневе», яке належало їх нині померлому батьку [PERSON] . За правилами ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї - ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] з останнім були зареєстровані - дружина [PERSON] , дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та син [PERSON] , тобто останні прийняли спадщину після його смерті шляхом постійного проживання в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 51). Разом з тим, з дослідженої в судовому засіданні належним чином завіреної копії спадкової справи № 262/2021, заведеної 28.09.2021 після смерті [PERSON] , встановлено, що матеріали спадкової справи не містять відповідних заяв про відмову у прийнятті спадщини, поданих згаданими вище особами. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно роз`яснень, наданих у п.26 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008р., при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з матеріалів спадкової справи, заповіт [PERSON] за життя не складав, а отже право на спадкування за законом після смерті такого одержують особи, визначені у статті 1261 ЦК України, а саме дружина [PERSON] , дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та син [PERSON] , частки яких у спадщині є рівними. Доказів, підтверджуючих факт усунення позивача або ж відповідачів від права на спадкування, неприйняття ними спадщини - матеріали справи не містять. В той же час, відповідно до ч.3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Однак, сторони по справі, які є спадкоємцями після смерті [PERSON] , угод щодо зміни розміру частки у спадщини не укладали. Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії , позивачці за первинним позовом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на 1/5 частину права на земельну частку (пай) через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 367 ЦК України, статті 1278 ЦК України та вказано, що «якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними. Навпаки, якщо заповідач розподілив спадщину між спадкоємцями в нерівних частках, то кожний має право саме на ту частку, яку вказав спадкодавець. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Отже, виходячи з рівності часток при спадкуванні між всіма спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , відсутність угод щодо зміни часток у спадщині, спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) ВАТ «Жовтневе», розподіляється з врахуванням рівності часток по 1/5 частині кожному із числа його спадкоємців першої черги, які в порядку ч. 3 ст.. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Разом з тим, судом, не приймаються до уваги твердження [PERSON] про те, що вона відмовилась від спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] на користь своєї дочки [PERSON] , шляхом такої вказівки у заяві, поданої до суду при розгляді даної цивільної справи, оскільки порядок подання заяви про відмову у прийнятті спадщини чітко регламентується ст.. 1273 ЦК України. Суд не є компетентним органом, до якого повинні подаватись заяви про відмову у прийнятті спадщини, така має бути подана до нотаріуса у встановлені законом строки. За вказаних обставин, виходячи з принципу рівності часток при спадкуванні, первинний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з визнанням за ними по 1/5 частині права на земельну частку (пай) ВАТ «Жовтневе».

Outcome: partial