Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] ,обґрунтовуючи позовні вимоги тим ,що відповідач не займається вихованням доньки та її матеріальним забезпеченням. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В порядку статті 178 ЦПК України відповідачеві надано строк для подання відзиву на позов. Відповідачем відзив на позов не подано. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2021 року та 11.05.2021 року,15.11.2021 року клопотання третьої особи задоволено та призначено підготовче засідання до розгляду в режимі відео конференції. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради в судовому підтримав наданий ними висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради до суду не з`явилася про час розгляду справи належно повідомлялася. Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 25.06.2016 року, батьками дитини є [PERSON] до [PERSON] . Рішенням Новоукраїнського районного суду від 08.08.2017 року у справі № 396/909/17 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 05.10.2020, складеним депутатом Новоукраїнської міської ради, дитина проживає з матір`ю - [PERSON] , вітчимом - [PERSON] та малолітньою сестрою [PERSON] . Дитина в повному обсязі забезпечена усім необхідним для нормального фізичного та морального розвитку, харчуванням, одягом, взуттям, розвиваючими іграми. Батько [PERSON] участі у вихованні [PERSON] не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені у ст. 181 СК України. За фактом злісного ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання нашої доньки 27.03.2020 СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження №12020120020002096 від 27.03.2020 за ч. 1 ст. 164 КК України. На даний час у кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 04.11.2020, [PERSON] за період з 14.03.2019 до 01.11.2020 аліменти на утримання нашої малолітньої доньки не сплачував та загальна сума заборгованості за даний період становить 43570,20 грн. Крім цього, рішенням Новоукраїнського районного суду від 12.03.2019 року [PERSON] попереджено про неприпустимість в подальшому порушення ним батьківських обов`язків та попереджено про можливі наслідки у разі їх неналежного виконання, однак незважаючи на це, з часу винесення вищевказаного рішення і до сьогоднішнього дня, [PERSON] без будь-яких поважних причин не змінив свого ставлення до виховання доньки [PERSON] , що в свою чергу свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Висновком органу опіки та піклування Кропивницької міської ради від 30.12.2021 року №3018/02-24 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.113-115). Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується поясненнями позивача, третьої особи, письмовими доказами, поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] які пояснили,що відповідача тривалий час не бачать, дитиною займається мати. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначене також узгоджується і з позицією Верховного суду, висловленій у Постанові від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У Постанові КЦС ВС від 10.11.2021 року у справі № 390/1418/17, Верховний суд наголосив, що зайняття одним із батьків, який проживає окремо від дитини, пасивної позиції у вихованні дитини у подальшому призводить до втрати зв`язків між батьком та дитиною, віддалення дитини від батька, а тому покладення на дитину обов`язку з прийняття рішення щодо спілкування між ними свідчить про нехтування батьком своїми правами та обов`язками, що може призвести до настання для нього негативних наслідків у виді позбавлення батьківських прав. Обов`язками батьків є постійна участь у вихованні дитини на всіх етапах її розвитку, а не очікування звернення дитини до одного із батьків з проханням взяти участь у її вихованні. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. Невиконання відповідачем батьківських обов`язків відносно доньки - [PERSON] [INFO] носить систематичний та постійний характер. З огляду на вказане, врахувавши байдуже ставлення відповідача до виховання своєї дитини суд приходить до висновку, що у даному випадку такий захід цивільно-правової відповідальності як позбавлення відповідача батьківських прав є належним засобом захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного суд вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідачів, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved