Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] , у розмірі часини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.11.2023 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. \~ \~ \~ \~Мотивувала позов тим, що [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.2008 року додається). Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну повнолітню доньку - [PERSON] . [INFO] . На даний час [PERSON] продовжує навчатися та потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки не може самостійно нести витрати, пов`язані з продовженням нею навчання та здобуттям вищої освіти. Згідно з витягом про реєстрацію місця проживання від 07.09.2022 року, донька [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою зареєстрована і проживає Позивач. Отже, донька [PERSON] проживає разом з Позивачем та Позивач надає доньці допомогу в її забезпеченні. Оскільки спільна з Відповідачем донька продовжує навчання, вона позбавлена можливості працювати, самостійно себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги від обох батьків. Позивач надає доньці посильну допомогу, у той час як Відповідач допомоги в її утриманні не надає, а тому існує об`єктивна необхідність у покладенні на Відповідача обов`язку зі сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв 'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її ватері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Отже, виходячи з положень статті 199 Сімейного кодексу України, Відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка навчається, до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Так, у зв`язку з навчанням, донька [PERSON] несе витрати на проїзд, придбання підручників, навчальних матеріалів, а також несе інші витрати. Оскільки [PERSON] досягла 18-річного віку, продовжує навчання та у зв`язку з цим не може працювати і самостійно себе забезпечувати, вона потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, у тому числі від Відповідача. У постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 Верховний Суд, встановивши, що дочка відповідача на день звернення до суду з позовом не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не була заміжньою, дійшов висновку, що навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Таким чином, Верховний Суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь дитини, яка продовжує навчання. Необхідно зазначити, що донька [PERSON] має проблеми зі здоров`ям. Довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №1116125 (копія довідки додається), підтверджується, що [PERSON] є інвалідом дитинства та має третю групу інвалідності. Стан здоров`я дитини зумовлює понесення витрат на її утримання у більшому розмірі та усі ці витрати Позивач несе одноособово, без допомоги Відповідача. При цьому, стан здоров`я дитини є визначеною законом обставиною, яка має бути врахована судом при визначенні розміру аліментів. Виходячи із потреб доньки, витрат на її утримання та навчання, а також стану здоров`я (наявність інвалідності), Позивач вважає, що з Відповідача може бути стягнуто аліменти на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі всіх видів доходів щомісячно. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задоволити з підстав які вказувала в позові . Також доповнила, що кожен день необхідно дитині по 200 грн. для проїзду до місця навчання і повернення додому. Необхідні кошти для придбання одягу динині. Вона отримує щомісячно 5700 грн. зарплати і має неповнолітніх дітей. Відповідач по рішенню суду сплачував аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) щомісячно. Третя особа без самостійних вимого [PERSON] пояснила, що має стипендію в розмірі 1450 грн. на місяць та потребує матеріальної допомоги батька після досягнення повноліття на час продовження навчання. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували. Подано відзив, в якому відповідач позов визнає частково з наступних підстав. Після розірвання шлюбу 21.07.2008 року з Позивачем, 08.11.2008 року я зареєстрував новий шлюб з іншою жінкою [PERSON] та від шлюбу [INFO] в нас народилася спільна донька [PERSON] . На даний час я не маю можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/2 частки від свого доходу, оскільки моя донька [PERSON] є дитиною інвалідом з дитинства та має діагноз синдром Кліппеля- Фейла (це рідкісний порок розвитку, характерний наявністю у хворого короткої та погано рухливої шиї і дана аномалія виникає із-за неправильного внутрішньоутробного розвитку шийних та зовнішніх позвонків). Донька [PERSON] перебуває на обліку в ортопедо-травматологічному відділення Київській обласної лікарні, Кагарлицькій центральній районній лікарні та потребує постійного нагляду лікарів та лікування. Для лікування дитини, необхідно постійно купувати ліки, спеціальне взуття, корсет на тіло, а також проведення щоденних фізичних вправ, масажів у приватної особи, на що я витрачаю більше половини свого заробітку. У разі не лікування або ж неналежного лікування, стан здоров`я дитини може значно погіршиться, що в кінцевому результаті може призвести до втрати руху дитини. Окрім цього, я щомісячно несу витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів, як мої обов`язкові витрати, які я не можу не здійснювати. Станом на сьогоднішній день, я не маю у власності будь-якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На виконання вимог п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України зазначаю, я на даний час не поніс витрат із розглядом цієї справи, і лише у разі задоволення позову позивача, то в такому разі я очікую понесення судових витрат у виді сплати судового збору у встановленому законом розмірі за подання позовної заяви. Так, як я є учасником бойових дій, посвідчення серії [NUMBER] виданого ГУ МВС України в Київській області 21.08.2015 року, то відповідно чого, донька [PERSON] , яка навчається на 4 курсі Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства, повинна отримувати соціальну стипендію. В свою чергу, позивачем не надано доказів щодо проживання доньки у гуртожитку та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат, в тому числі оплати поїздок з с. Слобода до м. Києва та в зворотному напрямку. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачці в даному випадку лежить обов`язок доведення можливостей відповідача сплачувати аліменти. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про моє матеріальне становища та спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Починаючи з червня 2020 року я почав працювати інспектором ізолятора тимчасового тримання Васильківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, але до витрат потрібно вносити оплату квитків для поїзди до місця роботи та в зворотньому напрямку, а це близько 5000 гривень не включаючи харчування. Враховуючи вищенаведене, я не відмовляюся сплачувати аліменти на користь Позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, однак, вважаю необхідну, достатню для забезпечення потреб Позивача та таку, що я маю можливість сплачувати суму аліментів в розмірі 1/4 частини всіх моїх доходів, оскільки розмір 1/2 частини є необгрунтовано великою та не враховує мого реального матеріального положення та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Також відповідач доповнив, що має щомісячно 24000 грн. зарплати, отримує щомісячно соціальну допомогу на утримання дитини в розмірі 900 грн. Він по рішенню суду сплачував аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) щомісячно. Судом встановлено, що [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.2008 року додається). Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну повнолітню доньку - [PERSON] . [INFO] . На даний час [PERSON] продовжує навчатися на 4 курсі денної форми навчання в Київському фаховому коледжі туризму та готельного господарства за спеціальністю « Готельне обслуговування» та потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки не може самостійно нести витрати, пов`язані з продовженням нею навчання та здобуттям освіти. Згідно з витягом про реєстрацію місця проживання від 07.09.2022 року, донька [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою зареєстрована і проживає позивач. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні згідно довідки виконкому Кагарлицької міської ради. В ст.157 СК України зазначено, що той із батьків, хто проживає окреме дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Приписами ч. 1 ст. 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно з правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: і) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки добровільно не надає. У зв`язку з навчанням повнолітня донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги свого батька, який є працездатним і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на час продовження навчання після досягнення повноліття в розмірі 1/3 часини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.11.2023 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. При цьому суд враховує, що відповідач має щомісячно 24000 грн. зарплати, отримує щомісячно соціальну допомогу на утримання дитини [PERSON] [INFO] яка перебуває на утриманні відповідача в розмірі 900 грн. Що відповідач по рішенню суду сплачував аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) щомісячно. Що відповідач не довів, так як не надав доказів про витрачання ним щомісячно значних коштів на лікування дочки [PERSON] , на оплату житлово комунальних послуг, на поїздку до місця роботи. Що [PERSON] має стипендію в розмірі 1450 грн. щомісячно і перебуває на утриманні матері яка отримує 5700 грн. зарплати щомісячно. Що [PERSON] потребує витрат на оплату проїзду до місця навчання і повернення додому, на харчування, на придбання одягу і дотримання правил гігієни, на необхідне навчальне приладдя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № з "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при розгляді справ щодо стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до 4.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому позивач не довела що відповідач може сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. А тому, позов задоволити частково та стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 часини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.11.2023 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь держави судовий збір у розмірі 716,10 грн., що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved