Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей та встановлення опіки. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є його сином та з 26 квітня 2014 року проживає у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі протягом трьох останніх років зловживають спиртними напоями, ведуть бродячий та аморальний спосіб життя. Покидають місце свого постійного проживання на тривалий період та залишають дітей без нагляду, не виявляють будь-якого інтересу до дітей та не цікавляться їх життям і здоров`ям. Син з невісткою участі у вихованні дітей не приймають, матеріально їх не забезпечують, не турбуються про їх фізичний та духовний розвиток, таким чином повністю усунулись від виконання батьківських обов`язків, що вказує на наявність ризику для життя та здоров`я дітей. Останні роки неповнолітні діти проживали разом з ним і за цей період, позивач як батько відповідача [PERSON] намагався вплинути на нього та його дружину [PERSON] щодо належної поведінки та їх ставленні до своїх дітей та його внуків, але це не дало результату і він фактично виконував батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітніх дітей. У травні 2023 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] в черговий раз залишили дітей без нагляду на сторонніх людей на тривалий період, а тому позич звернувся до служби у справах дітей Горінчівської сільської ради, за місцем проживання відповідачів та дітей і за його зверненням неповнолітніх дітей відповідачів було тимчасово поміщено до Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Домашнє тепло» Горінчівської сільської ради, де діти знаходяться до вирішення питання встановлення над ними опіки. Вважає, що така поведінка та дії відповідачів свідчать про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, а тому просив задовольнити позовні вимоги. В ході розгляду справи [PERSON] подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та остаточно просив: позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зазначивши, що питання встановлення опіки над неповнолітніми дітьми буде вирішено органом опіки та піклування Хустської міської ради. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Стець М.І. не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Зменшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, про місце і час розгляду справи належним чином були повідомлені, шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Хустського районного суду, відзиву на позовну заяву не подавали. Представник третьої особи - служби у справах дітей Хустської міської ради Драб Н. в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи - служби у справах дітей Горінчівської сільської ради Хустського району, Курятник М.В. в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] та дідусем малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 26 квітня 2014 року проживають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: доньки [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] .. Відповідачі разом з дітьми проживали в [ADDRESS] , (Горінчівська територіальна громада). Рішенням виконавчого комітету Горінчівської сільської ради Хустського району №510/38 від 22.09.2023 року, затверджено висновок органу опіки та піклування Горінчівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З висновку органу опіки та піклування Горінчівської сільської ради Хустського району «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » вбачається, що малолітні діти відповідачів, на час проведення обстеження перебували у занедбаному стані, одягнені в брудний одяг, не дотримуються особистої гігієни, харчуються нерегулярно. При спілкуванні діти виявляють страх та тривожність, старша дитина нерегулярно відвідує школу. При складанні акту оцінки рівня безпеки дітей, встановлено ознаки недогляду та занедбаності дівчат, а саме: вага, зріст дітей значною мірою не відповідають їх віку, присутні явні ознаки педикульозу. Під час проведення обстеження, батьків вдома не було, діти перебували у будинку тітки, яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння в компанії сторонніх чоловіків. Зі слів тітки, [PERSON] залишила дітей на декілька діб. В ході проведення обстеження встановлено, що батьки малолітніх [PERSON] та [PERSON] , зловживають спиртними напоями, залишають дітей на сторонніх людей, діти часто недоїдають. Будинок в якому проживає сім`я [PERSON] є непристосованим для проживання та знаходиться у аварійному стані. Фахівцями зроблено висновок про те, що подальше проживання дітей разом з батьками становить для них небезпеку. Комісією встановлено, що [PERSON] будучи дідусем малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків з боку [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей, внаслідок чого діти були тимчасово поміщені до Центру соціальної підтримки дітей та сімей « Домашнє тепло» Горінчівської сільської ради Хустського району. З висновку також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не створюють умов для їх загального розвитку та отримання освіти. За час перебування дітей в Центрі, мати [PERSON] один раз відвідала дітей, перебуваючи в нетверезому стані, батько - [PERSON] , не відвідував дітей жодного разу. Долею дітей цікавились лиш дідусь з бабусею, які щотижня відвідували їх, постійно телефонували внучкам та вихователям. За наведених обставин, зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики , виданої заступником Хустського міського голови Подолей І., позивач [PERSON] характеризується з позитивної сторони. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на майно від 10.09.2007 року та витягу з рішення шостої сесії п`ятого скликання Копашнівської сільської ради №5, позивач володіє на праві приватної власності будинком [ADDRESS] . Судом встановлено, що внаслідок нехтування своїми батьківськими правами діти фактично перейшли під опіку свого дідуся [PERSON] . У відповідності до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.164 СК України та роз`яснень, викладених у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьків батьківських прав не звільняє їхвід обов`язків матеріального забезпечення дитини. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач цього обов`язку систематично не виконує без поважних причин. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. За наведених обставин, зменшені позовні вимоги [PERSON] суд вважає доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved