Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач, ПАТ «СК «АРКС», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахування заяви про збільшення позовних вимог просить суд: стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 98 900,70 грн. та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 29.05.2022 у м. Києві по вул. Берковецькій, 6Д сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022 по справі про адміністративне правопорушення № 759/6611/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування транспортних засобів № 101731Га1кш від 20.09.2021. Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СК «АРКС» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР206212274 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 130000 грн. Власник автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернуся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер [NUMBER] визнано страховим випадком. ПРАТ «СК «АРКС» визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить 226900,70 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SKODA» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СК «ВУСО» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207693177 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого 130 000 грн, франшиза 2 000 грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» та ПРАТ «СК «ВУСО» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016. Таким чином, відповідно до даної угоди було проведено пряме врегулювання збитків та погоджено між страховими компаніями до виплати: 128 000, 00 коп. Внаслідок зазначеного вище Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі 128 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 895153 від 20.06.2022. Таким чином, ПРАТ «СК «ВУСО» застосувавши франшизу 2 000 грн, було погоджено виплату в розмірі: 128 000,00 грн. (в рамках ліміту за полісом № 207693177). Оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» за умовами Договору здійснює виплату страхового відшкодування у розмірі, що дорівнює розміру відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, то на підставі розрахунку страхового відшкодування, складеного страхового акту ARX3292122 від 16.06.2022, позивачем було здійснено ще сплату суми страхового відшкодування потерпілому в розмірі: 61 207,30 грн. згідно платіжного доручення № 895165 від 17.06.2022. У подальшому ПРАТ «СК «АРКС» на підставі актів виконаних робіт № DIN00004599 від 22.07.2022 та № DIN00004753 від 30.08.2022, страхового акту ARX3388022 від 17.10.2022, здійснило виплату суму страхового відшкодування в розмірі 37 693,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 922449 від 18.10.2022. Згідно з ч.1 ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідач копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками отримав 22.04.2023, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення. 10.05.2023 до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд відмовити позивачу у позові. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача посилався на те, що надані позивачем копії доказів на підтвердження позовних вимог є неналежними доказами, оскільки не засвідчені належним чином, як це передбачено ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Також, матеріали справи не містять експертного дослідження з приводу встановлення фактичного розміру заподіяної шкоди внаслідок ДТП за участь автомобілів під керуванням [PERSON] та [PERSON] , а отже сума заподіяних збитків не підтверджена належним чином. Поряд з цим, посилається на те, що справу про ДТП було розглянуто формально та без належного дослідження у сіх доказів. 30.05.2023, 05.06.2023 до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких останній вказав суду про те, що відповідача постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022 по справі про адміністративне правопорушення № 759/6611/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Проте, не погоджуючись із висновками суду про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП останнім було подано апеляційну скаргу та 29.05.2023 апеляційну скаргу адвоката Ковбаси О.С. - захисника Горбуньова О.В. задоволено та постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 13.06.2023 до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів, з копією постанови Київського апеляційного суду від 29.05.2023. Цього ж дня, до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про долучення доказів направлення заперечень на відповідь на відзив на виконання листа суду від 01.06.2023. 14.06.2023 до суду з Деснянського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача ПАТ «СК «АРКС» - Сечко С.В., у якому останній, по суті доводів, викладених у відзиві на позовну заяву вказав, що виплату страхового відшкодування було здійснено безпосередньо на рахунок СТО ТОВ «АВТ БАВАРІЯ КИЇВ» для оплати рахунку DBL00005355 від 03.06.2022. Доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є платіжні доручення та рахунки на сплату послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, а звіт про оцінку автомобіля є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення. Зазначив, що наявні в матеріалах справи рахунки СТО та підтвердження їх оплати і є належним підтвердженням фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.06.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , викладене у відзиві на позовну заяву від 10.05.2023 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, та у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» ВУСО» - відмовлено. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між страховиком ПАТ «СК «АРКС» та страхувальником [PERSON] 20.09.2021 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 101731Га1кш, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, а саме: транспортний засіб BMW 520 D, реєстраційний номер: [NUMBER] , рік випуску 2017, колір білий. 29.05.2022 [PERSON] подав до ПАТ «СК «АРКС» заяву про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ. Станом на 29.05.2022, дату настання ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW 520 D», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «АРКС» за полісом № 206212274. 02.06.2022 [PERSON] було складено акт огляду транспортного засобу та здійснено опис пошкоджень автомобіля «BMW 520 D», д.н.з. [NUMBER] , належного [PERSON] . Згідно рахунку № DBL00005355 від 03.06.2022 ТОВ «АВТ Баварія Київ» вартість послуг та складових частин (матеріалів) транспортного засобу «BMW 520 D», д.н.з. [NUMBER] , загалом складає 236 509,12 грн. 16.06.2022 АТ «СК «АРКС» було складено страховий акт № ARX3292122 за договором добровільного страхування наземного транспорту № 101731Га1кш від 20.09.2021, яким погоджено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 61 207,30 грн. на користь ТОВ АВТ БАВАРІЯ КИЇВ, сплата якого підтверджується платіжним дорученням № 895165 від 17.06.2022. 20.06.2022 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» на рахунок ТОВ АВТ БАВАРІЯ КИЇВ здійснило потерпілому виплату страхового відшкодування, згідно акту № ARX3292128 в розмірі 128 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 895153 від 20.06.2022. У подальшому ПРАТ «СК «АРКС» на підставі актів виконаних робіт № DIN00004599 від 22.07.2022 та № DIN00004753 від 30.08.2022, страхового акту ARX3388022 від 17.10.2022, здійснило виплату суму страхового відшкодування в розмірі 37 693,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 922449 від 18.10.2022. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування(подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування (ст. 8 Закону України «Про страхування»). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується у повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесу розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києво від 07.07.2022 по справі № 759/6611/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 29.05.2023 апеляційну скаргу [PERSON] - захисника Горбуньова Олександра Володимировича задоволено. Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [INFO] , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах: від 05.06.2019 у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15.08.2019 у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02.10.2019 у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11.12.2019 у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18). У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 03.12.2014 у справі № 6-183цс14. Київський апеляційний суд у постанові від 29.05.2023, розглядаючи апеляційну скаргу [PERSON] - захисника Горбуньова Олександра Володимировича на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дійшов наступних висновків: «…в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання [PERSON] винним за ст. 124 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях [PERSON] події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.» Таким чином, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини у межах спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки судом було встановлено, що страхове відшкодування було здійснено без урахування усіх істотних обставин, відтак регресні вимоги до [PERSON] про стягнення суми здійсненого страхового відшкодування є безпідставними, оскільки в діях відповідача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, які б зумовлювали останнього відшкодовувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed