Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 22 вересня 2021 року від позивача до суду надійшла позовна заява у новій редакції до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Ляшенко В.Є. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON] . Йому належала 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак дізнався, що ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 22 жовтня 2021 року від державного нотаріуса Кропивницької державної нотаріальної контори №2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що нотаріус є неналежним відповідачем у даній справі. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2022 року замінено по справі неналежного відповідача, державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенко В.Є. на належного відповідача - Управління комунальної власності Кропивницької міської ради. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2023 року залучено по справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання від представника позивача, адвоката Суліменко Т.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач Управління комунальної власності Кропивницької міської ради свого представника в судове засідання не направив. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов до суду не надходив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Правом подання відзиву до суду не скористались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 жовтня 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до листа Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] нотаріальною конторою не заводилась. Вказане також підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1222 ЦК України, регламентує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Стаття 67 Закону України «Про нотаріат» регламентує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, законом залишено можливість такому спадкоємцю за певних умов її прийняти, а саме якщо пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Для цього спадкоємцю необхідно надати суду докази, які стали поважною причиною для пропуску ним даного строку. Позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи,спадкоємець своєчасно не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки мав велику кількість боргів за комунальні послуги, не мав матеріальної можливості оформити належну спадщину, стан його здоров`я погіршився, в країні були запровадженні карантинні заходи та в подальшому почалась війна. Враховуючи вищевикладене, слід прийти до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці.

Outcome: approved