Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Заявник звернувся в суд та просить встановити факт, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує наступним. В свідоцтво про право власності на належний йому житловий будинок допущено описку в написанні його по-батькові, а саме « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Така ж помилка в написанні його по-батькові допущена в ухвалі сільської ради про передачу йому у власність земельної ділянки для обслуговування цього житлового будинку та ухвалі сільської ради про передачу йому у власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Зазначене є перешкодою здійснення реєстрації права власності на земельні ділянки. Представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. З паспорта громадянина України, державного акта, витягу з будинкової книги, встановлено, що заявник по-батькові « [PERSON] ». В свідоцтві про право власності на житловий будинок від 05.04.1989р.\~ зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] \~ належить колгоспному двору [PERSON] ». В ухвалі Корчівської сільської ради від 10.02.1994р. про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,25га для обслуговування житлового будинку, а також ухвалі Корічвської сільської ради від 07.10.1994р. про передачу у власність земельної ділянки площею 0,35га для ведення особистого підсобного господарства, по-батькові заявника також вказано « [PERSON] ». Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Окрім цього, згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення\~ родинних\~ відносин,\~ коли\~ цей факт\~ безпосередньо\~ породжує юридичні наслідки,\~ наприклад,\~ якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові\~ для\~ одержання\~ в органах,\~ що\~ вчиняють\~ нотаріальні\~ дії,\~ свідоцтва\~ про право на спадщину,\~ для оформлення права на пенсію\~ в\~ зв`язку\~ із\~ втратою годувальника. З огляду на зазначене, суд переконується в тому, що при виготовленні свідоцтва про право власності та в рішеннях (ухвалах) сільської ради допущено описку в написанні по-батькові заявника, але ці свідоцтво та ухвали дійсно видано на його ім`я. При таких обставинах суд дійшов висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт належності заявнику вказаних свідоцтва та ухвал.

Outcome: approved