Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. \~ \~ \~ \~Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] в м. Волноваха, Донецької області. Причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця. На тимчасово окупованій території видане свідоцтво про смерть від 05.05.2022, серія днр № [NUMBER] . Встановлення факту смерті необхідне заявнику для оформлення відповідного свідоцтва про смерть та зняття заборони відчуження нерухомого майна накладеного під час укладення договору довічного утримання від 24.02.2021 № 323. Посилаючись на викладене, заявник просить суд, встановити, факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Валер`янівка, Волноваський район, Донецька область, що настала [INFO] у м. Волноваха, Донецької області, України. Причина смерті: атеросклеротична хвороба серця. Ухвалою судді від 27.11.2023 відкрито провадження у справі. Представник заявника у поданій заяві, просила розглядати справу у її відсутності та відсутності заявника. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки на електронну пошту. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що 24.02.2021 між заявником та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який зареєстровано в реєстрі № 231 (а.с. 10-11). Відповідно до довідки про причину смерті № 245 від 28.04.2022, [PERSON] померла [INFO] . Причина смерті: атеросклеротична хвороба серця (а.с. 08), що також стверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого так званим відділом ЗАГС Волноваського районного управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки (а.с.09). З останнього вбачається, що [PERSON] померла в м. Волноваха, Донецької області, Україна. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 № 545 (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Розділом 1 п.3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення відповідного свідоцтва про смерть та зняття заборони відчуження нерухомого майна накладеного під час укладення договору довічного утримання від 24.02.2021 № 323 Враховуючи наведене, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved