Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради (далі - Позивач), що виступає в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18.04.2023 року до Управління - служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради надійшла заява [PERSON] щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування. Позивач наголошує, що за результатом розгляду означеної заяви було встановлено, що мати дітей залишили їх на виховання тітці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , участі у вихованні на утриманні дітей не приймає, матеріально не забезпечує, сама проживає проживає за адресою: [ADDRESS] у родички, умови проживання незадовільні, відсутнє електро та водопостачання, недостатня кількість меблів, речей домашнього вжитку, скрізь брудно. Зі слів сусідів, мати веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, жінка є інвалідом 2 групи. За час проживання дітей у родині тітки, [PERSON] , мати забрати дітей не виховання не бажає, матеріально не забезпечує, не доглядає, станом здоров`я не цікавиться. [PERSON] була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, однак належних висновків з цього приводу для себе не зробила, навпаки надала нотаріально посвідчену заяву про відмову від своїх дітей, в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітну, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.2010 року. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.2011 року. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.12.2014 року. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.10.2022 року. Матеріалами справи підтверджено, що у всіх вищевказаних випадках відомості про батьків внесені до актових записів про народження дітей відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Судом також встановлено, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] згідно наказів № 49, 50, 51 та 52 начальника управління - служби у справах дітей Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Олени Чубенко від 05.05.2023 року, поставлені на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, по категорії дітей, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Також судом встановлено, що згідно наказу № 10 начальника управління - служби у справах дітей Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Олени Чубенко від 19.04.2023 року, малолітнім дітям: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] дозволено тимчасово проживати у родині рідної тітки, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно Актів обстеження житлово - побутових умов від 11.07.2023 року, 13.04.2023 року, 29.06.2023 року, складеними спеціалістами управління-служби у справах дітей, умови проживання дітей за вказаною адресою задовільні, комунікації підключені і працюють, в наявності необхідна побутова техніка та необхідна кількість меблів. Згідно висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 04.09.20230 року № 3/8-156, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дітей позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав у відношенні до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки мати не займається матеріальним утриманням дітей, не проживає з дітьми, за весь час проживання дітей у тітки не цікавився їхнім життям, не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляє байдужість до подальшої долі своїх дітей. Судом також встановлено, що 11.08.2023 року [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення свої дій, попередньо ознайомлена з вимогами чинного законодавства, без будь-якого примушення, як фізичного так і морального, діючи добровільно, відмовилася від своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що склала письмову заяву, яка була нотаріально посвідчена державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідач, будучи матір`ю дітей, не цікавиться їхнім життям, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в її діях вбачається винна поведінка відносно дітей, суд доходить висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дітей. З огляду на вищенаведене, та приймаючи до уваги визнання відповідачем вищевказаних обставин у їх повному обсязі, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дітей, оскільки забезпечить їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. З огляду на встановлені обставини справи, зокрема наявність попередження відповідача з боку Управління - служби у справах дітей про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, факт надання відповідачем нотаріально посвідченої заяви про відмову від своїх дітей, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання названих дітей, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Таким чином, враховуючи інтереси дітей, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] , батьківських прав у відношенні до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню в їх повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає про наступне. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виховання та матеріального забезпечення дітей, не піклуються про їх життя та здоров`я, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів обґрунтованими, та такими, що ґрунтуються на законі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України, а саме мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку суд виходить з того, що суду не представлені докази того, що відповідач відноситься до категорії непрацездатних осіб, або не має можливості самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи. Враховуючи встановлені судом обставини справи, розмір витрат, які необхідні для утримання таких трьох дітей, стан здоров`я та матеріальне становище вищеназваних дітей; виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір аліментів на дітей у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дітей відкритий в Державному ощадному банку України, оскільки відповідач, в силу вимог ст. 180 СК України будучи матір`ю дитини, зобов`язана їх матеріально утримувати. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду даної цивільної справи по суті, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав та вимогу про стягнення аліментів у загальному розмірі 2 147 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved