Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

12.09.2023\~представник позивача\~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~просить визнати\~за[PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право на середню земельну частку (пай) розміром 1,71 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с.Надиби, Бісковицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, з землі яка перебувала у колективній власності приватної агрофірми «Надиби», яке належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №036144 від 12.02.1997. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] у селі Надиби Старосамбірського району Львівської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на право на середню земельну частку (пай) розміром 1,71 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с.Надиби, Бісковицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради №243 від 13.06.2023, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в с.Надиби Самбірського району і в склад її сім`ї входила лише її донька [PERSON] . Будучи спадкоємцем за законом, позивач звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Кузан О.В., однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що сертифікат на право приватної власності на землю старого зразка і не містить необхідних даних. Рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до суду. У зв`язку з наведеним, з метою захисту спадкових прав позивача, його представник звернувся до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 13.09.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 31.10.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник надав через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено,\~що [INFO] \~померла мати\~позивача [PERSON] ,\~що підтверджуєтьсясвідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На випадок своєї смерті заповіту не складала. Відповідно до довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради №243 від 13.06.2023 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в с.Надиби Самбірського району і в склад її сім`ї входила лише її донька [PERSON] [PERSON] , відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №036144 від 12.02.1997, належала земельна ділянка площею 1,71 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с. Надиби Самбірського району Львівської області. [PERSON] , будучи донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу, та маючи право на спадкування за законом, звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Кузан О.В., однак нотаріусом у листі №146/02-14 від 06.07.2023 було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що сертифікат на право приватної власності на землю старого зразка і не містить необхідних даних. Рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до суду. Згідно довідки №602 від 26.07.2023, виданої Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, у книзі сертифікатів на пай за №607 за [PERSON] , яка проживала у селі Надиби Старосамбірського району Львівської області, 19.02.1997 зареєстрований сертифікат серії ЛВ №036144, розмір середньої частки (паю) 1,71 умовних кадастрових гектарів в ПА «Надиби». Вартість земельної частки (паю) 6395,40 грн. Іншим спадкоємцем, який міг би претендувати на спадщину є син спадкодавця та рідний брат позивача [PERSON] , який не проживав зі спадкодавцем і в установлений законом строк не звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Таким чином, через відсутність належних правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне останній право на середню земельну частку (пай), перейшло за загальними правилами спадкування до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved