Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до закінчення навчання чи до досягнення позивача [PERSON] , [INFO] двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 26.05.2006 року, актовий запис №07 [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2022 року [PERSON] навчається в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» на 1 курсі денної форми навчання, згідно довідки №58 від 14.06.2023 року, стипендії не отримує. Посилається на те, що у зв`язку з тим, що навчається на денній формі, він не має змоги працевлаштуватись, щоб самостійно отримувати заробіток та оплачувати витрати на навчання, проживання, харчування, проїзд, одяг та взуття. Зазначає, що наразі його матеріальне становище та матеріальне становище його матері незадовільне. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому він вимушений був звернутись у судовому порядку. Відповідач маючи обов`язок утримувати дитину, яка продовжує навчання, усунувся від своїх обов`язків. На підставі ч.1 ст.199 СК України, просить суд стягнути з відповідача аліменти. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, відзиву у встановлений законом строк не подав, клопотань про відкладення чи зупинення справи не подавав, що дає суду право розглянути справу у відсутність відповідача. Враховуючи зазначені обставини суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 26.05.2006 року, актовий запис №07 [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 2). Відповідно до копії №58 від 14.06.2023 року [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання ОС «Бакалавр» спеціальності 035 «Філологія» ОП «Словацька мова та література» філологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін навчання на першому курсі з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2023 року, а термін закінчення ОС «Бакалавр» 30 червня 2026 року (а.с.5). Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. На підставі викладеного, враховуючи, що син відповідача навчається на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, передбачений ст.199 СК України обов`язок батька утримувати дитину, яка навчається до досягнення двадцяти трьох років та відсутність доказів про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] , а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітньої дитини в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 червня 2023 року, тобто з дня звернення до суду, і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved