Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. № 67/02-31 від 07 лютого 2023 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером 5324581200:00:001:1100, площею 5,0903 га, що знаходиться на території Семенівської селищної ради Кременчуцького району (до зміни адміністративно-територіального устрою Семенівський район, територія Веселоподільської сільської ради) Полтавської області. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 5,0903 га, розташованої на території Семенівської селищної ради Кременчуцького району (до зміни адміністративно-територіального устрою Семенівський район, територія Веселоподільської сільської ради) Полтавської області. [PERSON] заповів все своє майно їй, [PERSON] . У встановлений законом термін вона звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. із заявою про прийняття спадщини. 30 травня 2022 року відкрито спадкову справу. У лютому 2023 року вона звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на що постановою від 07 лютого 2023 року у видачі свідоцтва їй відмовлено з підстав відсутності у матеріалах спадкової справи документів щодо встановлення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців. Вважає постанову нотаріуса незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, згідно п.1.12 ч.1 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно п.1.13 ч.1 Глави 10 зазначеного Порядку, місце відкриття спадщини підтверджується довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи. Нею була надана довідка нотаріусу про реєстрацію [PERSON] на час смерті, а отже відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави відсутності документів про встановлення місця відкриття спадщини є незаконною. Що стосується визначення кола спадкоємців після смерті [PERSON] , то його дружина [PERSON] не вчиняла будь-яких дій для прийняття спадщини після його смерті та не проживала постійно з ним за однією адресою на час смерті, а отже не прийняла спадщини. Вважає, що матеріали спадкової справи надають можливість нотаріусу встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину та мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, а тому постанова нотаріуса є незаконною та підлягає скасуванню. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 березня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. копію спадкової справи № 64228699 від 24.05.2019 року. Від Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог прохала відмовити, залучити до участі у справі в якості третіх осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення, Семенівську селищну раду Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , дружину спадкодавця. В обґрунтування відзиву вказала, що у спадковій справі № 57/22 міститься заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] від 20.05.2022, але надіслана поштою 24.05.2022, що підтверджується відміткою на конверті, тобто після 6 місячного строку для прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини. Згідно п.3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Проте Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, провадження № 61-8014св22, пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» визнано таким, що суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Таким чином, позивачем неправильно зазначено у позовній заяві твердження щодо своєчасного прийняття спадщини, оскільки [PERSON] пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Тобто у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутній спадкоємець, який своєчасно прийняв спадщину, так як неможливо встановити коло спадкоємців. Щодо місця відкриття спадщини зазначає, що за місцем реєстрації спадкодавець не проживав. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а не місце реєстрації. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини. Згідно п.1,12 глави 10 Розділу ІІ Порядку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно витягу із ДРАЦС від 30.05.2022 року щодо актового запису про смерть місцем проживання спадкодавця є [ADDRESS] . При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про декілька місць проживання, які надають підстави застосувати вищезазначену норму Порядку щодо визначення місця відкриття спадкової справи за місцем реєстрації, а не за місцем проживання у порядку ст. 1221 ЦК України, який має вищу юридичну силу. Тобто позивачем неправильно застосовано норми законодавства та не надано доказів щодо декількох місць проживання спадкодавця. Факт проживання за вказаною адресою також підтверджується копією довідки Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.11.2021 № 8609, яку надала [PERSON] . Таким чином, подальше провадження та видача свідоцтва про право на спадщину входить до компетенції нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу, а не Полтавського районного нотаріального округу Згідно Закону України «Про нотаріат» та ЦК України. Також зазначає, що Згідно відомостей ДРАЦС від 16.09.2022 року, [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] . Дружина спадкодавця [INFO] , якій було повних 65 років, мала право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Вказує, що дружина прийняла спадщину автоматично в силу вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України, так як в матеріалах справи відсутня заява дружини спадкодавця ( чи її опікуна чи піклувальника) про те, що вона не прийняла спадщину. Постанова нотаріуса відповідає вимогам чинного законодавства, а тому твердження про її незаконність є необгрунтованим. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року залучено до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівську селищну раду Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , відкладено підготовче засідання. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій відсутній підпис позивача, тому протокольною ухвалою від 21 листопада 2023 року, на підставі ч.2 ст. 179, ч.4 ст. 183 ЦПК України, її повернуто позивачу. Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року закрито підготовче провадження по справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 58,86, 93), про причину неявки суд не повідомила. Відповідач приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав зазначених у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівська селищна рада Кременчуцького району Полтавської області належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.74, 85, 94), про причини неявки представника до суду не повідомлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважає постанову нотаріуса такою, що не підлягає скасуванню. Підстав для відкладення судового засідання, виходячи із положень ст.ст. 223, 240 ЦПК України, не встановлено. Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Семенівським відділом ДРАЦС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) видане Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 листопада 2021 року, а/з № 334 (а.с.10). Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.06.2020 року № 213745531 вбачається, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 5,0903 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Полтавська область, Семенівський район, Веселоподільська с/рада, кадастровий № 5324581200:00:001:1100 (а.с.14). За життя [PERSON] склав заповіт від 25 серпня 2020 року, посвідчений в.о. старости виконкому Семенівської селищної ради Веселоподільського старостинського округу Семенівського району Полтавської області Календарь І.І., згідно якого заповів все свої майно [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Позивач [PERSON] подала до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. заяву про прийняття спадщини за заповітом від 20 травня 2022 року, яка направлена засобами поштового зва`язку «Укрпошта» 24 травня 2022 року (а.с.28), та надійшла до нотаріуса 30 травня 2022 року за вх.№ 47/02-14 (а.с.26). За вказаною заявою заведено спадкову справу № 57/2022, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 69324699 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. 30 травня 2022 року, що слідує із Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 30.05.2022 (а.с.34). Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. від 07 лютого 2023 року № 67/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер 5324581200:00:001:1100, площею 5,0903 га, що знаходиться на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, стара адреса: Веселоподільська сільська рада, Семенівський район, Полтавська область, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з тим, що у матеріалах спадкової справи відсутні документи щодо встановлення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців. Постанова мотивована тим, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 30.05.2022 року за заявою [PERSON] від 20.05.2022 року. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини відсутні. Відповідно до п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин витребовуються документи від спадкоємців. Згідно довідки Новосанжарської селищної ради № 508 від 29.09.2022 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає. Інформація про наявність чи відсутність іншого місця проживання та спадкоємців, які проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини відсутня. Відповідно до п.5.5 глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус обов`язково має з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено ст. 1241 ЦК України. Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 16.09.2022 за № 00036869483, [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , у Виконавчому комітеті Рашівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 2 від 23 травня 2008 року. Дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] заяву про прийняття чи відмову від обов`язкової частки у спадщині не подавала. Відповідно до п.4.12 глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У зв`язку із тим, що у матеріалах спадкової справи відсутні документи про встановлення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців, видати свідоцтво про право на спадщину немає підстав (а.с.6). \~ \~ \~ \~Частина 1\~статті 4\~ЦПК України\~вказує,\~що кожна\~ особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під\~захистом права\~розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на\~відновлення\~порушеного права суб`єкта правовідносин і\~забезпечення\~виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Внаслідок цього захисту має реально відбуватися припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта та відновлення порушених прав. Спосіб захисту розглядається як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення\~мети цього захисту права. Конституція гарантує можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагається, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим тобто порушення дійсно повинно мати місце і стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів позивача. Отже, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Аналогічне твердження вказано в пункті 2 глави 14 Оскарження нотаріальної дії або відмови у вчиненні нотаріальної дії, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5, а саме: Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з аналізу ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» випливає, що правом на оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії наділена виключно особа, права та інтереси якої стосуються такі дії, тобто дії щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії. Предметом оскарження у даній справі є постанова приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. № 67/02-31 від 07.02.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: про відмову гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер 5324581200:00:001:1100, площею 5,0903 га, що знаходиться на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, стара адреса: Веселоподільська сільська рада, Семенівський район, Полтавська область, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з тим, що у матеріалах спадкової справи відсутні документи щодо встановлення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , а тому постанова нотаріуса стосується прав та обов`язків останньої та може бути нею оскаржена. Щодо підстави відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності документа щодо встановлення місця відкриття спадщини, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, із останніми змінами 07.05.2022) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п.1,12 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, із останніми змінами 21.05.2022) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно довідки Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради № 508 від 29.09.2022 року, [PERSON] , [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає (а.с.40). Відповідно до Довідки виданої Виконавчим комітетом Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.11.2021 року № 86-09, [PERSON] , [INFO] , проживав один без реєстрації в [ADDRESS] . Родичів та спадкоємців першої черги не має (а.с.42). Вказаний факт підтверджується і Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану від 30.05.2022 року щодо актового запису про смерть, де місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.31-32). Таким чином, у матеріалах справи відсутні відомості про декілька місць проживання спадкодавця, а тому положення п.1,12 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця, не може бути застосоване до спірних правовідносин. Отже, доводи позивача в цій частині заявлених вимог є хибними. З огляду на викладене, подальше провадження та видача свідоцтва про право на спадщину входить до компетенції нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу, а не Полтавського районного нотаріального округу згідно Закону України «Про нотаріат» та ЦК України, а тому постанова нотаріуса в частині відсутності документа щодо встановлення місця відкриття спадщини є законною. Щодо підстави відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності у матеріалах спадкової справи документів щодо встановлення кола спадкоємців, суд зазначає наступне. Згідно п.5.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , нотаріус обов`язково має з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Нотаріусом встановлено, що [PERSON] на час смерті перебував у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, однак за матеріалами справи заяви про прийняття спадщини чи відмови від неї не подала. Також нотаріус посилається на положення п.4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, дружина спадкодавця [PERSON] є непрацездатною вдовою, оскільки на час відкриття спадщини досягла встановленого\~ст.\~26\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування" пенсійного віку, та має право на обов`язкову частку. Враховуючи, що заяви про прийняття спадщини чи відмови у прийнятті спадщини останньою не подано, коло спадкоємців встановити не виявилося можливим. Отже, підстави для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса були законні. Разом з тим, заперечення у відзиві, що [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому не є такою, що прийняла спадщину, є неспроможними, оскільки ця причина не була підставою для відмови у прийнятті Також суд не посилається як на підставу для визнання постанови законною, що [PERSON] автоматично прийняла спадщину в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України, так як є недієздатною особою, про що зазначає у відзиві, оскільки у даних правовідносинах вона відноситься до категорії непрацездатної вдови, до того ж ця обставина не слугувала підставою для відмови у видачі свідоцтва. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України та, враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: dismissed