Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

06.09.2023 [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи позов тим, що спільне життя з у них не склалося і шлюбні відносини припинені. Ухвалою судді від 14.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 09.10.2023. Ухвалою суду від 25.09.2023 залишено без задоволення заяви відповідача про розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження та передачу справи за територіальною підсудністю до іншого суду. 09.10.2023 розгляд справи відкладено на 01.11.2023 у зв`язку з неявкою сторін. 01.11.2023 розгляд справи відкладено на 22.11.2023 у зв`язку з неявкою позивача. У судове засідання учасники справи не з`явилися, представник позивача та відповідач подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, в яких представник позивача позовні вимоги підтримала, а відповідач їх визнала, при цьому заперечивши проти факту припинення подружніх відносин та вказаних позивачем причин розірвання шлюбу. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2019, актовий запис № 77 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). За твердженням позивача, подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться з 10.06.2023, подальше збереження шлюбу він вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 06.09.2023 № 0.0.3182726502.1 убачається, що позивач при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме 536,80 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на його користь 536,80 грн у відшкодування сплаченого судового збору. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved