Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку спадкового майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке належало батькові позивача - [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. До смерті, батько проживав за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерної Олени Петрівни, з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа від 19.09.2019 року .№09/2019. Спадкоємцями померлого являються також: дружина - [PERSON] [INFO] , дочка - [PERSON] (від другого шлюбу) [INFO] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї матері. Вказує, що 25.08.2020 року, як спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса для завершення процедури оформлення спадщини, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Розглянувши подані документи та мотивуючі свої дії тією обставиною, що документи, які посвідчують право власності на нерухоме майно у позивача відсутні, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2020 року №70/02-31. Позивач зазначає, що його батько з його матір`ю були розлучені. Отже, батько одружився на [PERSON] і від їхніх фактичних шлюбних стосунків, народилась дочка [PERSON] . Батько з новою родиною періодично проживали за адресою [ADDRESS] . Дружина зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Батько до моменту смерті був зареєстрованим та проживав за вищевказаною адресою. Зазначає, що достовірно відомо, що будинок в якому проживав його батько належав йому і його двоюрідній сестрі - [PERSON] в рівних долях по ? частці кожному. Стосовно земельної ділянки, якщо з розуміння спільної часткової власності, то вона має відповідати ідеальним часткам в володінні житла, тобто, також по ? частці кожному. Земельна ділянка вочевидь видавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, якщо зважати на відомості з реєстру речових прав на об`єкт нерухомого майна земельна ділянка. Про інше рухоме, не рухоме майно, заощадження, зберігання, вклади, тощо, які б належали спадкодавцю - зазначає, що йому не відомо. Таким чином, вказує, що не може реалізувати своє право спадщину, яка визначена йому законом, а тому звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.27). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 жовтня 2020 року позивачем подано заяву (вх. № 36376 від 02.11.2020 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 13.10.2020 року (а.с.28-38). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерну Олену Петрівну. Витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерної Олени Петрівни (25006, місто Кропивницький, провулок Декабристів, будинок № 15, кабінет №8) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, №09/2019 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.40). Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 9057 від 09.03.2021 року; а.с. 68-71), в якій відповідач [PERSON] просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування зустрічного позову зазначено, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , спадкоємцями за законом якого є вона, його дружина - [PERSON] та його дочка [PERSON] - та [PERSON] . Зазначає, що доглядом [PERSON] , забезпеченням його ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням займались близькі люди, зокрема, і вона як його дружина, та їх спільна донька [PERSON] . Про безпорадний стан чоловіка було відомо [PERSON] , проте він жодного разу не приїжджав до батька, не хотів надавати йому (вказує, що особисто не одноразово зверталася до нього за допомогою) будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. Позивач відповідав, що йому байдуже, так як він коштів не має, окрім того, не має і вільного часу побути з батьком. За життя чоловік купив позивачу квартиру, допомагав йому матеріально. При цьому, на лікування чоловіка вони займали в знайомих кошти в борг, через соціальні мережі просили допомоги в чужих людей, які також надавали посильну допомогу. Борги повертали разом з донькою. Позивач навіть не приймав участі в похованні батька. Після смерті чоловіка позивач вже 19.09.2019 року, тобто через 2 тижні після його смерті, подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. На жаль чоловік не залишив заповіту на випадок смерті, але написав свою волю в листі. Вказує, так як її чоловік - [PERSON] був онкохворим, переніс операцію, протягом останнього року життя, потребував сторонньої допомоги та піклування, його доглядом, утриманням та піклуванням позивач не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, отже відповідач вважає, що відповідно до частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України, за рішенням суду позивач має бути усунений від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця. Окрім того, з часу смерті чоловіка і по даний час позивач взагалі не з`являвся до неї, не приймав участі в поминальних церемоніях (не приймав участі і в похованні спадкодавця), про те вже дав об`яву про продаж спірного будинку. А тому відповідач, просить суд усунути позивача від права на спадкування за законом (а.с.68-71). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 березня 2021 року у задоволенні заяви відповідача [PERSON] (вх. № 5152 від 10.02.2021 року), про залишення позову без розгляду, відмовлено (а.с.130). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 березня 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] , до [PERSON] , про усунення від права спадкування за законом, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерної Олени Петрівни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, присвоєно єдиний номер № 404/5365/20 (номер провадження 2/404/1532/20) (а.с.132). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.146). Через канцелярію суду позивачем подано відзив (вх. № 38555 від 29.10.2021 року) на зустрічну позовну заяву, в якій останній заперечує щодо задоволення зустрічного позову, зазначає, що з початку 2017 року, по теперішній час, перебував у скрутному матеріальному стані, є безробітнім, має незначні підробітки на підсобних роботах, які ледве забезпечують щомісячне проживання та оплату комунальних послуг. Будь-якого майна (нерухомості, земельних паїв, банківських вкладів) із яких можна отримати дохід не мав, і відповідно допомога по догляду за батьком була обмежена матеріальним станом. Зазначає, що під час зустрічей із батьком, передавав йому готівкою певні суми коштів, враховуючи свій матеріальний стан, при цьому його жінка [PERSON] , жодного разу не була присутня під час вказаних зустрічей. Вказує що постійно перебував з батьком на зв`язку та за його проханням постійно приходив та допомогав йому в побуті. В даному випадку, вважає, що жодним чином не ухилявся від надання допомоги, оскільки у них із батьком не було жодних розмов чи претензій з даного приводу. В матеріалах справи відсутні докази того що за життя батько звертався до суду із позовною заявою про стягнення атіментів на утримання батька, заяв до органу соціального захисту щодо ухилення від надання допомоги як повнолітноьої дитини, або інших зобов`язань передбачених Сімейним кодексом України. Також вважає, що надані епікризи не можуть свідчити про безпорадний стан спадкодавця зумовлений тяжкою хворобою унаслідок чого він потребував постійного нагляду та сторонньої допомоги. Спадкодавець мав власне житло в якому проживав разом зі своєю дружиною, мав постійний догляд з боку дружини, мав їжу, мав догляд за речами. Вказує, що незважаючи на його окреме проживання, батько мав з боку позивача підтримку та піклування. Самостійно пересувався, міг забезпечити себе необхідним, а тому не перебував в безпорадному стані. Також у батька був матеріальний стан, який дозволяв йому самостійно забезпечувати себе всім необхідним та відкладати певні збереження. Батько за життя жодного разу не висловлювався щодо надання йому допомоги та не звертався до позивача за якимось певним видом допомоги, яка б могла бути викликана саме безпорадним станом вважає. А тому просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову (а.с.162-166). Позивач в судове засідання не зявився подав до суду клопотання (вх. № 32778 від 06.09.2023 року) про про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.239). Відповідач, [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, а зустрічну позовну заяву підтримували та просили задовольнити. В судове засідання призначене на 15 листопада 2023 року відповідач не з`явилась, представником відповідача подано до суду зяаву (вх. № 43157 від 15.11.2023 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника (а.с.249). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.242), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерна Олена Петрівна в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду заяву - заперечення (вх. № 37793 від 10.10.2023 року) в якій зазначає, що вона як нотаріус, будь-яким чином не пов`язна з правовими відносинами які мають місце між сторонами по справі та які можуть виникнути між ними за заявленими позивачем позовними вимогами, а тому просить суд розгляд справи провести за її відсутності (а.с.247-248). Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 липня 1975 року виданого міським відділом ДРАЦС міста Кіровоград батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , та [PERSON] (а.с.7). Тобто позивачч є сином спадкодавця - [PERSON] При цьому, у спадкодавця є ще спадкоємці першої черги, так як він був одружений вдруге. Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 29 січня 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 40. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.01.1999 року (а.с.81). І в другому шлюбі у спадкодавця народилась дочка. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 червня 1993 року видане Палацом новонароджених батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.81). Внаслідок укладення шлюбів дочка спакодавця змінила прізвище. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 28 квітня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 187. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00024342783 (а.с.100-103). Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 01 червня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 249. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] (а.с.99). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2019 року виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 2366 (а.с.77). 19 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерної Олени Петрівни з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.78). 23 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерної Олени Петрівни з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.90). [PERSON] 24 жовтня 2019 року подано приватному нотаріусу Кропивницького міського нотаріального округу Озерній Олені Петрівні заяву про відмову від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , на користь своєї матері [PERSON] (а.с.94). Згідно довідки № 642 від 28.09.2019 року виданої Квартальним комітетом № 25 Фортечного району міста Кропивницького, про те, що [PERSON] з 12.09.2000 року по день свої смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інші зареєстровані особи за цією адресою відсутні (а.с.89). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерною Оленою Петрівною відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтв проо право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постанова мотивована тим, що документи, які підтверджують право власності на спадкове майно, спадкоємцем [PERSON] для оформлення спадщини надані не були (а.с.106-107). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 листопада 2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Озерною Оленою Петрівною направлено до суду належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, №09/2019 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.76-127). Дослідивши вищевказану спадкову справу з`ясовано, що за інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57609560 від 19.09.2019 року, заповіти та спадкові договори після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутні (а.с.85). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57609508 від 19.09.2019 року спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутні (а.с.86). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 Цивільного кодексу України передбачено право на спадкування, яке відповідно мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За положеннями статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Підстави усунення від права на спадкування визначені статтею 1224 Цивільного кодексу України, зокрема, відповідно до частини третьої цієї статті не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 Цивільного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до частини шостої статті 1224 Цивільного кодексу України положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 Цивільного кодексу України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 березня 2020 року в справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 19 червня 2019 року в справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 04 липня 2018 року в справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 Цивільного кодексу України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31 січня 2023 року в справі № 467/350/21 (провадження № 61-19847св21). Згідно із частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 Цивільного процесуального України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 Цивільного процесуального кодексу України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 Циільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд дослідивши матеріали справи з`ясував, що померлий [PERSON] тривалий час тяжко хворів. Зокрема згідно епікризів-виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 9087, № 1023, № 10034, № 1396, [PERSON] встановлено діагноз: деформуючий артроз лівого колінного суглоба II-III ступенів. Хронічний синовііт. Виражений больовий синдром лівого колінного суглобу. Деформуючий артроз правового кульшового суглобу III ступенів. Комбінована контрактура правого кульшового суглобу. Порушення функції правого кульшавого і лівого колінного суглобів, пори та ходи II ступенів (а.с.112-115). Згідно висновку ультразвукового дослідження у [PERSON] наявна гіпертрофія міокарда ЛЖ, признаки склеротичних змін створок АК, стінок аорти. Регуртація на МК. Діастолічна дисфункція ЛЖ. Скорочення міокарда збережено. Тахікардія (а.с.120-121). Відповідно до висновку мільтизрізової комп`ютерної томографії у [PERSON] виявлено признаки очагового ураження S8 в обох легенях (найбільш вірогідніше ділянки локального пневмофіброза) - потребує динамічного спостереження. Косвені признаки хронічного бронхіту. Кардиомегалія. Аортокоронасклероз, легенева гіпертензія. Остеохондроз, деформований спондилез грудного відділлу хребта. Обємні утворення лівої нирки. Жировий гепатоз (а.с.122-123). Згідно довідок Обласного клінічного онкологічного центру [PERSON] було встановлено діагноз: злоякісне утворення гортані (а.с.118, 124). Як з`ясовано з лікарського свідоцтва про смерть № 911 від 06.09.2019 року [PERSON] , помер [INFO] від злоякісного новоутворення гортані (а.с.117). Таким чином суд вважає, що відповідачем в повному обсязі та беззаперечно доведено, що в свою чергу позивачем не спростовано те, що померлий спадкодавець [PERSON] дійсно мав тяжку хворобу та перебував у безпорадному стані, а отже потребував допомоги як матеріальної так і фізичної, зокрема і від свого сина. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , та [PERSON] беззаперечно підтвердили, що [PERSON] тяжко хворів, весь матеріальний та фізичний тягар несла його дружина [PERSON] , та їй допомогала дочка [PERSON] . Крім того, вказані свідки повідомили, що усвідомлючи яке підступне та страшне онкологічне захворювання намагались також допомогти [PERSON] , завжди йому телефонували та цікавились його у станом у дружини, [PERSON] . Натомість, з телефонних розмов померлий [PERSON] завжи жалівся на свого сина [PERSON] , що останній не приїздить до нього, не цікавиться його станом, не намагається якось допомогти дружині [PERSON] , у догляду за ним. Повідомляв, що дуже ображений на сина, за те, що останній покинув безпорадного батька в такий тяжкий для нього період. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом, проте під час розгляду справи, судом встановлені обставини, які позбавляють його на таке спадкування. Відповідачем по справі [PERSON] доведено, те, що позивач не приймав жодної участі у наданні хворому батькові будь-якої допомоги, більш того, ухилявся від надання допомоги. В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів, того, що той намагався якось допомогти батькові, цікавився станом здоров`я. Натомість, позивач лише зазначає, що хвороба батька та його безпорадний стан не доведено, нехтуючи загальновідомими обставинами, які не потребують доказування, що онкологічна хвороба - це тяжка хвороба, яка потребує значних фінансових витрат, фізичної і моральної підтримки для хворого, чого, на думку суду, позивачем взагалі здійснено не було. Всі допитані в судовому засіданні свідки, а також учасники справи повідомили, що окрім дружини померлого [PERSON] та дочки [PERSON] участі у допомозі щодо подалання хвороби [PERSON] ніхто не допомагав, в тому числі і його син [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про застосування у вказаних правовідносинах крайнього заходу до позивача та усунути [PERSON] від права на спадкування за законом, оскільки дослідженні в матеріалах справи докази підтверджують пасивну, умисну та незацікавлену поведінку позивача, щодо надання допомоги його безпорадному батькові [PERSON] . Таким чином, зустрічна позовну заяву [PERSON] , до [PERSON] , про усунення від права спадкування за законом, підлягає задоволенню. А оскільки, задоволення зустрічного позову виключає можливість задовлення первісного позову, [PERSON] суд відмовляє у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Також слід зазначити, що позовні вимоги до іншого відповідача, [PERSON] , позивачем взагалі не обґрунтовані і під час розгляду справи позивачем не доводились. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що зустрічний позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, з позивача підлягає стягненню на користь відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved