Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

У серпні 2021 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що їм (позивачам) на праві приватної власності належать суміжні земельні ділянки по [ADDRESS] . Вони (позивачі), маючи намір облагородити простір та створити рекреаційну зону з ландшафтним дизайном між належними їм на праві власності земельними ділянками, запланували збудувати на ділянках видову терасу. Для виконання зазначеного проекту, вони звернулись до відповідачки [PERSON] і на початку березня 2021 року відповідачка повідомила, що для подальшої співпраці їй необхідна сума в розмірі 162\~000 грн. Вони (позивачі) перерахували на рахунок відповідачки кошти у розмірі 161 661,81 грн., а саме: [PERSON] 15 квітня 2021 року перерахував 35 000 грн. та 7 800 грн., 30 квітня 2021 року - 60\~301,51 грн., а також 6 500 грн. перераховані 13 лютого 2013 року на рахунок [PERSON] ; [PERSON] 31 березня 2021 року перерахував 48\~743,72 грн.; [PERSON] 16 червня 2021 року перерахувала 3316,58 грн. Між ними (позивачами) та відповідачкою будь-яких договорів укладено не було, оскільки відповідачка стверджувала, що робота, яку вона повинна виконати, не потребує погодження та детального обговорення, питання строків поставки матеріалів, вартості таких матеріалів між ними (позивачами) та відповідачкою не узгоджувалось та жодним чином не зафіксовано. Відповідачка запевнила, що після закупки у постачальників матеріалів, приступить до виконання проекту, але згодом повідомила, що у зв`язку з навантаженим графіком, не зможе виконувати роботи в будні, а тільки в суботу. За допомогою відкритих джерел вони (позивачі) дізнались, що взагалі відповідачка не має права здійснювати господарську діяльність, адже її господарська діяльність припинена. Будучи стурбованими поведінкою відповідачки, вони (позивачі) звернулися до неї з проханням приступити до виконання робіт або повернути грошові кошти, однак, відповідачка повідомила, що у неї грошових коштів немає, вона сплатила їх постачальникам та рекомендувала очікувати від них поставку. Проте, будь-які матеріали, з яких можна збудувати терасу відповідачкою не відвантажені, жодні роботи не почалися. Тому просили стягнути з відповідачки безпідставно набуті грошові кошти у сумі 161\~661,81 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 12 жовтня 2021 від представника відповідаки [PERSON] надійшов відзив на позов, яким він просив у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки з березня 2021 року відповідачкою [PERSON] було здійснено витрачання коштів на придбання рослин, квітів, дерев, грунтових анкерів, георешітки, матеріалів для виконання робіт з облаштування рекреаційної зони з ландшафтим дизайном на земельних ділянках позивачів, придбання, поставки та посадки рослин у загальній сумі 153\~366,95 грн., кошти, які були перераховані у сумі 6\~500 грн. [PERSON] , не можуть бути стягнені з відповідачки, тому що вона їх не отримувала. 18 жовтня 2021 року від представників позивачів [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, де він вважає заперечення представника відповідача необгрунтованими, оскільки [PERSON] є близькою людиною відповідачки, за її проханням були перераховані кошти на реквізити [PERSON] у розмірі 6\~500 грн., вказаними коштами скористалась саме відповідачка, також між сторонами не було укладено жодного договору, оскільки не було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, жодних належних та допустимих доказів витрачання отриманих коштів на користь позивачів суду не надано, тому спірні грошові кошти у розмірі 161\~661,81 грн. отримані відповідачкою є безпідставно набутими. 3 листопада 2021 року представник відповідачки [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Позивачі [PERSON] і [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивачів просив справу розглядати без його участі. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на повне виконання відповідачкою узгоджених з позивачами робіт. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року [PERSON] перерахував на рахунок відповідачки [PERSON] кошти в розмірі 35 000 грн. та 7800 грн., 30 квітня 2021 року - 60\~301,51 грн. з рахунку свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] - 6\~500 грн., [PERSON] 31 березня 2021 року перерахував на рахунок [PERSON] 48 743,72 грн., 16 червня 2021 року [PERSON] перерахувала на рахунок [PERSON] 3316,58 грн. (т.1 а.с. 26-31). Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадянських формувань 31 січня 2019 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] (т.1 а.с.32). Згідно частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої\~статті 177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого\~статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N 910/1238/17 (провадження N 12-83гс18) зроблено висновок, що "положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали". У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі N 922/3412/17 (провадження N 12-182гс18), від 13 лютого 2019 року у справі N 320/5877/17 (провадження N 14-32цс19) та постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 року по справі № 334/2517/16-ц зроблено висновок, що "предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України". У ч. 2\~ст. 1212 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання із безпідставного набуття (збереження) майна виникає незалежно від того, що стало причиною збагачення набувача: його діяння, діяння потерпілого, інших осіб, подія. Частина 3\~ст. 1212 ЦК України\~поширює дію положень про безпідставне збагачення на відносини, що регулюються іншими положеннями\~ЦК України, зокрема, на випадки виконання зобов`язання однією із сторін: 1)\~повернення виконаного за недійсним правочином; 2)\~витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)\~повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)\~відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналогічні положення (п. 1 ч. 3\~ст. 1212 ЦК) застосовуються до повернення виконаного за неукладеним правочином. Згідно з частиною 1\~статті 1213 ЦК\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до\~ч.\~1,6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обгрунтування своїх заперечень відповідачка посилається на те, що нею були виконані всі погоджені з позивачами роботи на їх земельних ділянках, для чого витрачались отримані нею від позивачів кошти, домовленості ж про будівництво тераси між ними не було. Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних належних та допустимих доказів витрати відповідачкою вказаних коштів на користь позивачів чи виконання нею певних робіт на їх замовлення суду не надано і самі позивачі це заперечують. При цьому суд не приймає до уваги надані відповідачкою на підтвердження здійснених нею витрат копії товарних чеків на придбання садових рослин та матеріалів (а.с.64-65,68,70-71), оскільки доказів купівлі даних товарів за дорученням позивачів та використання цього майна в їх інтересах суду не надано. Надані відповідачкою скріншоти екрану телефону не можуть підтвердити обставини узгодження з позивачами придбання вказаних товарів (т.1 а.с.60-63,66-67,69,72-73), так як не містять інформації щодо сторін даного листування. Також не приймаються судом до уваги надані відповідачкою на підтвердження виконання нею робіт на земельних ділянках позивачів фотоматеріали (т.1 а.с.74-78, т.2 а.с. 12-68), так як з даних світлин не вбачається, що на них зафіксовано виконання робіт саме відповідачкою та саме на ділянках позивачів, час їх виконання та об`єми. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що в період з осені 2020 року по липень 2021 року він за дорученням [PERSON] виконував земельні роботи, садив садові рослини на земельній ділянці в с. Нові Петрівці Київської області, точної адреси не пам`ятає, вважає, що ділянка належала позивачам, він їх там бачив разом з відповідачкою, які домовленості були у сторін, які об`єми робіт були виконані, кількість посаджених рослин, вартість робіт та матеріалів, хто їх оплачував він не знає. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачкою [PERSON] було безпідставно набуто грошові кошти у сумі 155\~161,81 грн., а тому в цій частині позов визнає за необхідне задовольнити. Оскільки, кошти, які були перераховані позивачем [PERSON] на рахунок [PERSON] у сумі 6\~500 грн., відповідачка не отримувала, то в цій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1031,01 грн. (103\~101,51 грн. розмір задоволених позовних вимог х 1096,02 розмір сплаченого судового збору / 109\~601,51 грн. - ціна позову). Стягнути з відповідачки на користь позивача [PERSON] на відшкодування витрат по сплаті судового збору 487,44 грн. Стягнути з відповідачки на користь позивачки [PERSON] на відшкодування витрат по сплаті судового збору 33,17 грн.

Outcome: partial