Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого покликається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року, є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею в с.Данчиміст Рівненського району Рівненської області та перебувають на її утриманні. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 20.06.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. [PERSON] постійного місця роботи не має, однак працює не офіційно, є працездатним, інших утриманців не має. У зв`язку з чим, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн., щомісячно, на всіх дітей, до досягнення дітьми повноліття. Клопотання, процесуальні дії у справі. 02.10.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] надіслала до суду письмову заяву, якою зменшила розмір заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів до розміру 1500 грн. на кожну дитину, а також в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу; просить суд розглянути справу без її присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився; представник відповідача адвокат Оніщук М.А. письмовою заяву визнала змінені позовні вимоги, не заперечує стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину окремо; просить розглянути справу без її присутності та присутності відповідача [PERSON] . Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 20.06.2023 року у справі №555/796/23, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.01.2010 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.06.2012 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.09.2017 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із витягів з реєстру територіальної громади від 04.04.2023 року за №2023/002750368, 2023/002750382, 2023/002750401, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно відтиску штампу у паспорті громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Із положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей, а тому з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей, які мають право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працювати та виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі зі сплати судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved