Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 27.08.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції, актовий запис № 316; після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, втрата почуттів любові та поваги один до одного. Позивач зазначила, що з відповідачем спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Спори про місце проживання дитини та про поділ спільного сумісного майна відсутні. 08.11.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.11-12). До початку судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив шлюб розірвати. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечував. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції, актовий запис № 316 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про одруження. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки тривалий термін, спільне господарство не ведуть. Згідно зі статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати сім`ю, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON] . При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3287973518.1 від 06.11.2023 (а.с.3). Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 536,80 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved