Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25.01.2017 Рокитнянським районним судом Київської області було прийнято рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та відповідачкою (доводиться заочним рішенням про розірвання шлюбу від 25.01.2017). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). З 25.01.2017 вони не проживають разом, син залишився проживати із позивачем за адресою: [ADDRESS] (доводиться актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.07.2023). Згоди щодо визначення місця проживання дитини сторони дійшли раніше, але станом на теперішній час ухвалене судом рішення про визначення місця проживання дитини необхідне для можливості реалізації права позивача самостійно вирішувати питання щодо зміни місця проживання дитини, влаштування у навчальні заклади, гуртки, в тому числі щодо тимчасового виїзду дитини за межі країни. Відповідач заявлені до неї позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо проживання дитини з батьком. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 24.07.2023. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 01.09.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 01.11.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому\~судовому засіданні\~на 16 годину 00 хвилин 23.11.2023. Цією ж ухвалою визначено наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, шляхом надання пояснень по справі сторонами провадження та дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах справи. Позивач прибув на судовий розгляд справи, заявлений позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула. Натомість, надіслала до суду заяву якою вона визнає повністю заявлені до неї позовні вимоги та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба усправах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району\~Київської області\~у судове\~засідання свого\~представника не\~направила. Однак, до матеріалів справи долучила рішення виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради від 03.11.2023 № 482 про затвердження висновку щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком та висновок органу опіки та піклування.\~ Таким чином суд доходить висновку що сторони та учасники справи були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин судовий розгляд справи проводиться у відсутності осіб, які не прибули у судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи судом встановлено, що 25.01.2017 Рокитнянським районним судом Київської області прийнято заочне рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області від 28.04.2009. З 25.01.2017 сторони разом не проживають, син залишився проживати із батьком. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.07.2023 встановлено, що комісією у складі депутата селищної ради Телеуза С.В., сусідів [PERSON] та [PERSON] проведено обстеження матеріально-побутових умов місця проживання [PERSON] . При обстеженні виявлено наступне, що сім`я [PERSON] у складі [PERSON] та сина [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Проживають у цегляному будинку, подвір`я в охайному стані, в будинку п`ять кімнат: кухня, ванна, туалет. [PERSON] має свою відокремлену кімнату, в якій знаходиться диван, крісло, комп`ютер, телевізор, комод, шафа, в кімнаті чисто і охайно. За результатами обстеження комісією надано висновок, що [PERSON] має всі умови для проживання з своїм батьком [PERSON] . Відповідно до характеристика [PERSON] виданої керівником Рокитнянського ліцею № 3 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , є учнем 8-А класу Рокитянського ліцею № 3. Має середній рівень знань з навчальних предметів, алене повною мірою використовує свій потенціал. За характером життєрадісний, добрий, товариський та самостійний, до доручень відноситься відповідально. Віддає перевагу предметам гуманітарного циклу. У юнака відмінні взаємини з однокласниками, завжди дотримується правил перебування у школі тагромадських місцях. Макар фізично розвинений, шкідливих звичок не має, любить спорт, бере активну участь у спортивних заходах школи, району. Батько постійно цікавиться навчанням і вихованням дитини, регулярно відвідує школу. Рішенням виконавчого комітету Рокитяннської селищної ради Київської області від 03.112023 № 482 затверджено висновок органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком. З висновку встановлено, що питання про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком розглядалося 18.10.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області. Члени комісії зваживши всі аргументи, думку та бажання дитини, його прихильність до кожного з батьків та одноголосно підтримали пропозицію визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Враховуючи вище викладене, захищаючи права і законні інтереси дитини, виконавчий комітет вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідач заявлені до неї позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо проживання дитини з батьком. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1\~статті 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно з положеннями ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дітей спільно не проживають, право визначати місце проживання дітей залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі -Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази свідчать про те, що оскільки між сторонами є спір щодо визначення місця проживання дітей, враховуючи наявність висновку комісії з питань захисту прав дитини про визначення місця проживання неповнольої дитини, той факт, що мати з 2017 року не приймає участі у вихованні сина [PERSON] , останній постійно проживає з батьком, суд вважає позов обґрунтованим. Відповідачка позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги інтереси дитини, визнання позову відповідачкою, суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання дитини [PERSON] з його батьком, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений ним при поданні позовної заяви згідно з копією квитанції № 59 від 21 липня 2023 року. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене та

Outcome: approved