Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач КС «Сімейна позика» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 165/21-13299/1 та просить стягнути заборгованість у розмірі 40959,47 грн. та відсотки за договором 25650,53 грн. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що 18.10.2021 між КС «Сімейна позика» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №165/21-13299/1. У відповідності до п.п. 1.1, 2.3, 2.6 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у розмірі 48900,00 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 17,8% річних та 2,6% щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 18 жовтня 2023. Проте, в порушення умов Договору, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту. Так, невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором призвело до порушення нею прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.10.2023 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач подала заперечення, відзив на позовну заяву, відповідно до яких просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства та зобов`язати позивача надати реструктуризацію боргу. Представник позивача в судовому засіданні подану позовну заяву підтримав, просив задовольнити з викладених підстав, вказав, що питання реструктуризації боргу це є правом кредитної установи. Відповідач [PERSON] пояснила, що розмір заборгованості визнає, проте через фінансові труднощі не має змоги сплачувати кредит. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2021 між КС «Сімейна позика» та [PERSON] укладено Договір №165/21-13299/1 про надання споживчого кредиту (а.с. 4-5). Відповідно до п.п. 1.1, 2.2 та 2.6 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у розмірі 48900,00 грн. зі сплатою відсотків по ньому у розмірі 17,8% річних та 2,6% щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 18 жовтня 2023 року. Згідно розрахунку вимог спілки у зв`язку із неповерненням відповідачем кредитних коштів, утворилася заборгованість у розмірі 66610,00 грн. з якої основний борг - 40959,47 грн., відсотки - 25650,53 грн. (а.с. 6-7). У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може б) їй фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, як передбачає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1342,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1342,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved