Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона являється рідною тіткою [PERSON] , [INFO] по лінії матері [PERSON] . 14.03.2008 року рідна сестра позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.03.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 409. У даному шлюбі народилась племінниця [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2011 року. Позивач зазначає, що її рідна сестра близько 12 років не проживала спільно зі своїм чоловіком і батьком її дитини, їхній шлюб мав формальний характер, вони не підтримували стосунків, не спілкувались, не вели спільне господарство, проживали окремо. [PERSON] після того як припинив спільне проживання з [PERSON] , долею своєї дочки не цікавився, не допомагав матеріально, не вітав в день народження. [INFO] сестра позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2023 року. Після смерті сестри, з близьких родичів у [PERSON] залишилась позивач. її рідна тітка, та батько позивачки [PERSON] , відповідно дідусь [PERSON] . Про смерть сестри було повідомлено батька [PERSON] , який 20.08.2023 року надав нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Позивач має намір взяти під опіку свою племінницю [PERSON] , виховувати її, турбуватись про неї, у позивача є можливість створити сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Натомість, її рідний батько самоусунувся від виконання своїх батьківський обов`язків, стоїть на обліку у лікаря-нарколога через вживання наркотичних речовин, веде аморальний спосіб життя. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок щодо заявлених позовних вимог. (а.с. 19). 30.10.2023 року на електрону адресу суду Служба у справах дітей Вінницької міської ради надіслала висновок виконавчого комітету Вінницької області від 27.10.2023 року № 01/00/011/65774 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 35-36). 31.10.2023 року на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області підготовче провадження у цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засідання по суті. Позивач надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не подав, проте в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява, відповідно до змісту якої позовні вимоги відповідач визнає повністю, зазначивши, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , просив розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи Служба у справах дітей Вінницької міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі, попередньо на виконання ухвали суду направив до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в ході розгляду справи позивач [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] .(а.с. 6-7). 14.03.2008 року позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про зміну імені від 27.03.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 9). 14.03.2008 року рідна сестра позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.03.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 409. (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2011, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції вінницької області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [INFO] сестра позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2023 року (а.с. 10). Відповідно до довідки № 222 від 17.08.2023 року КЗ Вінницький ліцей №12, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в комунальному закладі у 9-Г класі, батько протягом навчального року навчанням дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався. Після смерті матері дівчинки, шкільним життям учениці цікавиться тітка [PERSON] (а.с. 13). 30.10.2023 року на електрону адресу суду Служба у справах дітей Вінницької міської ради надіслала висновок виконавчого комітету Вінницької області від 27.10.2023 року №01/00/011/65774 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 35-36). Згідно вказаного висновку позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , буде відповідати інтересам дитини, так як встановлено, що батько дитини не проживає з нею та не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не займається вихованням та розвитком, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тому ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Дитина [PERSON] у даний час проживає у сім`ї діда по лінії матері, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач, тітка дитини самостійно займається вихованням дитини та матеріально забезпечує племінницю всім необхідним для життя та розвитку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Як вбачається із змісту заяви [PERSON] про визнання позову, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, так як дійсно не приймає участі у вихованні доньки (а.с. 14). Проаналізувавши надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, оскільки він не проживає із донькою, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, хоча перешкод йому ніхто не чинив та не чинить. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач суду не надав, а навпаки у своїй заяві про визнання позову, підтвердив той факт, що він не приймає участі вихованні дитини, та не виконує покладенні на нього обов`язки батька, по відношенню до своєї дитини. Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved