Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 19.09.2022 року. Від спільного подружнього життя у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. 23 травня 2022 року Млинівським районним судом Рівненської області по справі № 566/441/22 було видано судовий наказ, згідно з яким з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. На період видачі судового наказу відповідач була безробітною, тому судовий наказ не оскаржував. На даний момент [PERSON] влаштувалась на роботу продавцем в смт.Млинів. На даний час він перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 11.03.2022 року, що збільшило його витрати, оскільки він купує обмундирування та допомагає побратимам. У нього з`явилась інша сім`я та [INFO] народилась друга дитина - син [PERSON] . Приватною власністю не володіє, окрім того допомагає тестю [PERSON] оскільки той є пенсіонером та має 2 групу інвалідності. Відповідно вказані обставини зумовлюють збільшення його витрат. Просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки у розмірі 1/9 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 12.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. (а.с.37) В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. (а.с.45). 31.10.2023 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням у якому остання не заперечує проти задоволення позову про зменшення розміру аліментів, просить справу розглядати без її участі. (а.с.40) Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результати підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Млинівського районного суду від 19.09.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 28 березня 2015 року Відділом ДРАЦС Млинівського РУЮ у Рівненській області, за актовим записом №15 розірвано. (а.с.5) Згідно судового наказу Млинівського районного суду від 23.05.2022 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7-9) Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2023 року, позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис №11 (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2023 року у позивача [INFO] від другого шлюбу народився син [PERSON] . (а.с.11) Як вбачається з довідки від 23.08.2023 року №631, молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі з 11.03.2022 року. (а.с.13) Згідно довідки про доходи від 07.09.2023 року загальна сума доходу [PERSON] за період з березня 2023 по серпень 2023 року без урахування аліментів становить 142690,03 гривень. (а.с.14) Квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 08.08.2023 року підтверджують той факт, що позивач надає матеріальну допомогу тестю [PERSON] , який є інвалідом 2 групи загального захворювання. (а.с.21-26) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У частині першій статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини, які, за законом, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання дитини сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилися, у нього з`явились додаткові витрати, які впливають на його матеріальне забезпечення, а тому суд прийшов до висновку, що наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на підставі судового наказу Млинівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2022 року, встановивши аліменти в розмірі 1/9 частки від усіх його видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на позивача, та захистом його прав. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved