Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просять: - визнати за [PERSON] , [INFO] , розмір ідеальної частки/частини у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , у розмірі 1/5 частки; - визнати за [PERSON] , [INFO] , розмір ідеальної частки/частини у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , у розмірі 1/5 частки; - визнати за [PERSON] , [INFO] , розмір ідеальної частки/частини у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , у розмірі 1/5 частки; - стягнути на користь позивачів суму сплаченого судового збору. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та відповідачі [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . [INFO] померла колишня співвласниця вказаної квартири [PERSON] , яка заповідала свою частку доньці [PERSON] , яка в подальшому оформила на себе спадщину після померлої матері. З 2015 у позивачів та відповідачів постійно виникають конфлікти відносно користування вищевказаною квартирою, оскільки частки квартири [ADDRESS] є невизначеними. Відповідачі не бажають визнавати частки у спільній сумісній власності, які є рівними та становлять по 1/5 частині кожному співвласнику. З метою захисту свого права на житло та проживання у даній квартирі, позивачі змушені звертатись з даним позовом до суду до відповідачів, у зв`язку з невизнанням останніми часток спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] у рівних частках, тобто у розмірі 1/5 кожному співвласнику. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 19.06.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які були усунені 06.07.2023. Ухвалою суду від 28.08.2023 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 06.10.2023 закрито проведення підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачі подали до суду клопотання про проведення розгляду справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідачі подали до суду клопотання про розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають, проти їх задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Приписами ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданого 26.11.2002 Відділом житлово-комунального господарства міськвиконкому, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартира, загальною площею 55,1 кв.м. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину за померлою [PERSON] на 1/5 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Пашинським О.М. 10.07.2012. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , сформованої 05.07.2023 за №338101053, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] належить: 1/5 [PERSON] ; 1/5 [PERSON] ; 1/5 [PERSON] , 1/5 [PERSON] , 1/5 [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , 10.06.2014 змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , 15.05.2020 змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 24.07.2020 за № 056/1336-m, прізвища ВЕЛИКОРІЧНА (свідоцтво про народження (повторно), запис [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про шлюб, запис [PERSON] ; паспорт, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, запис [PERSON] , мати [PERSON] , [PERSON] ) та ВЕЛИКОРЕЧНА (свідоцтво про право власності на житло, запис [PERSON] , [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Отже, судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , їх частки вже визначено в рівних частинах, а саме по 1/5 кожному, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до переконання щодо необгрунтованості заявлених вимог позивачами. V. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, підстав для стягнення з відповідачів судових витрат, суд також не вбачає.

Outcome: dismissed