Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] 02.08.2023р. звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить: - встановити факт неправильності запису в актовових записах про шлюб № 00005947667 від 31.10.2009р. та № 00026369510 від 24.11.2010р. в частині відомостей про дату народження матері [PERSON] ; - внести зміни до актового запису про шлюб №00005947667 від 31.10.2009р. зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, та в актовому записі №00026369510 від 24.11.2010р. в частині відомостей про дату народження матері [PERSON] та виправити дату народження [PERSON] з « [INFO] » на вірну дату народження « [INFO] ». В обґрунтування вимог заявник вказує, що його батьками являються [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, шо в актових записах про шлюб матері - [PERSON] №00026369510 від 24.11.2010 та №00005947667 від 31.10.2009 року (після реєстрації якого присвоєне прізвище - [PERSON] ) в частині відомостей про дату народження останньої зазначено невірні відомості, а саме: помилково вказано дату народження « [INFO] », замість вірного « [INFO] ». Також, в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2022 року, яке видано на основі даних паспорту громадянина України, зазначено, що померла [PERSON] « [INFO] ». З огляду на зазначене, для встановлення родинних відносин та з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , позивач просить задоволнити вимоги заяви в повному обсязі. В судове засідання [PERSON] не з`явився, від нього 16.11.2023р. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) 17.10.2023р. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.04.1976р. серії [NUMBER] (а.с. 8). Також встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , у відомостях про матір зазначено: [PERSON] , дата народження якої [INFO] (а.с. 11). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 31.10.2009р. за № 00005947667, у відомостях про наречену вказано: [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), дата народження [INFO] (а.с.14). Відповідно свідоцтва про смерть [PERSON] від 18.02.2022р. серії [NUMBER] , вбачається, що датою народження останньої вказано [INFO] (а.с. 9). Разом з тим, до матеріалів справи долучено копію паспорта серії [NUMBER] , копію пенсійного посвідчення серії № [NUMBER] [PERSON] , з яких вбачається, що дата народження останньої [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я. відмовлено [PERSON] у заведені спадкової справи стосовно майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у зв`язку із неможливістю встановити родинні зв`язки заявника [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] через помилку в актових записах щодо дати народження останньої (а.с. 19-20). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Пунктом 1.7 передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. У пункті 2.13 Правил передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абз. 2 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення правильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07.07.1995 року (далі - Постанови) роз`яснено, що згідно з Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" і Правил, затверджених Міністерством юстиції України суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Згідно роз`яснень, що містяться в п. 9 вказаної Постанови в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). У пункті 11 Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що дата народження [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] ; копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про смерть від 18.02.2022р. серії [NUMBER] . Однак, у актових записах № 00005947667 від 31.10.2009р. та № 00026369510 від 24.11.2010р. виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, помилково зазначено дату народження [PERSON] - « [INFO] ». Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актових записах породжує для заявника юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності відомостей в актовому записі цивільного стану, і заявник у зв`язку з цим не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, суд виходячи з наявних в матеріалах справи доказів дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved