Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 3,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Глуховецької селищної ради (колишньої Білопільської сільської ради) Вінницької області, Хмільницького району, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай) площею 3,25 умовних га на території Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області. На підставі розпорядження Козятинської РДА №417 від 24.10.1996 на ім`я [PERSON] було оформлено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0105114, що зареєстрований 13.12.1996 за №1973. Однак відомості про отримання державного акту на земельну ділянку на ім`я [PERSON] відсутні. За життя [PERSON] залишила заповіт від 31.03.1999, зареєстрований в реєстрі за №26, посвідчений секретарем Білопільської сільської ради Козятинського району, згідно якого вона заповідала усе належне їй майно своєму синові [PERSON] , який після смерті матері спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючого документу - сертифікату про право на земельну частку (пай) площею 3,25га, що знаходиться на території Білопільської сільської ради. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина - [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.03.2003. Позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Він після смерті матері спадщину прийняв, звернувшись із відповідною заявою про прийняття спадщини до Баранівської державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 0,0358 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:0054, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, всього земель 0,0358га; земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:0029, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд; житлового будинку [ADDRESS] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) площею 3,25 га, що знаходиться на території Білопільської сільської ради, виданого згідно розпорядження РДА від 24.10.1996 №417 на ім`я [PERSON] , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане майно, а саме - сертифікату на право на земельну частку (пай), що стало підставою звернення із даним позовом до суду. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.01.2022 відкрито провадження у вказаній справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2023 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кузьмінський Ю.В. в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їхню відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач -представник Баранівської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи шляхом направлення на електронну адресу судової повістки про виклик до суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа; причини неявки суду не відомі, заяви будь-якого змісту на адресу суду не надходило. Відповідач - представник Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи засобами електронного зв`язку, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи. Однак в матеріалах справи наявна заява селищного голови, в якій він просить розглядати справу у відсутність представника відопвідача, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 5 жовтня 1949 року, матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.1984, Батьками [PERSON] , [INFO] , значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.11.1977 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1977 року (а.с.9). Як вбачається із копії заповіту , посвідченого секретарем виконкому Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області 31 березня 1999 року , [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, яке їй буде належати на день смерті заповідала своєму синові [PERSON] (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2020 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну частку (пай), площею 3,1380 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області, яка належала померлій відповідно до Розпорядження Козятинської РДА від 22 травня 2003 року № 217 про затвердження технічної документації по передачі в приватну власність земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай), що розташовані в межах адміністративно-територіального підпорядкування Білопільської сільської ради, та додатком №2 до даного розпорядження, де зазначено список померлих громадян Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області, яким не видаються державні акти на право власносі на земельну ділянку, де під № 3 такого списку значиться [PERSON] , земельна ділянка № [NUMBER] , площею 3,1380 га. (а.с.12,12 зворотна сторона). Із листа відділу №1 Управління у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області вбачається, що [PERSON] , дійсно набула право на земельну частку (пай) площею 3,25 умовних кадастрових гектара на території Білопільської сільської ради. На підставі розпорядження Козятинської райдержадміністрації №417 від 24.10.1996, на її ім`я було оформлено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0105114, що зареєстрований 13.12.1996 року за №1973, присутній підпис про отримання сертифікату. Однак відомості про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку на її ім`я відсутні (а.с.23). Відповідно до виписки із списку членів КГП ім. Ватутіна с. Білопілля Козятинського району Вінницької області, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю, на підставі якого було видано сертифікат серії ВН №0105114 згідно розпорядження райдержадміністрації від 24 жовтня 1996 року №417 [PERSON] належить право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КГП ім. Ватутіна, розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.24). Із інформаційної довідки зі Спадковго реєстру №63684468 від 24.02.2021, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 10.07.2000 Козятинською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №620/2000 (а.с.17). Як вбачається із копії спадкової справи №620/2000 до майна померлої [PERSON] , після смерті останньої до Козятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (вх.№ 435 від 13.07.2000) звернувся [PERSON] . Однак державним нотаріусом було запропоновано йому звернутися особисто до державної нотаріальної контори із відповідною заявою з метою засвідчення справжності підпису заявника, оскільки справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально посвідчена. Інших документів спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] не містить. Із долученої позивачем довідки, виданої 16 січня 2023 старостою сіл Білопілля, Селище, Кашперівка, вбачається, що [PERSON] в шестимісячний строк після смерті мами, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично прийняв спадщину та вступив у володіння та управління спадковим майном, розпорядився особистим майном померлої, здійснив поховання матері. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2005 (а.с.14) Відповідно до довідки відділу благоустрою та Житлово-комунального господарства Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області від 02.09.2020 №2813, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] ; з ним на день смерті була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.16). Із копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що після смерті останнього до Баранівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] . Син померлого [PERSON] [PERSON] звернувся із відповідною заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] , інших спадкоємців немає. Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 березня 2003 року державним нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори, спадщину після померлого [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , зокрема на частину житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2005 (а.с.13) Із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №63683783 від 24.02.2021 вбачається, що після смерті [PERSON] Баранівською державною нотаріальною конторою 24.02.2021 заведено спадкову справу №53/2021 (а.с.18) Відповідно до довідки про склад спадкоємців, виданої завідувачем Баранівської державної нотаріальної контори 24.03.2021, 24 лютого 2021 року Баранівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №53/21 до майна померлої [PERSON] , спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом після її смерті є [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Вказане також підтверджується і самою копією спадкової справи, яка долучена до матеріалів справи. Із копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Баранівської державної нотаріальної контори 16.06.2021, вбачається, що [PERSON] отримав відповідні свідоцтва на спадщину за законом після смерті [PERSON] , зокрема на земельну ділянку площею 0,0358 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:0054, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, всього земель 0,0358га; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:0029 розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд; житловий будинок [ADDRESS] (а.с.20,21,22) Із роз`яснення завідувача Баранівської державної нотаріальної контори від 09.11.2021, вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), після померлої [INFO] [PERSON] позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану земельну частку (пай), а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, померла [INFO] . Вказане також підтверджується долученою до матеріалів справи постановою завідувача Баранівською державною нотаріальною конторою від 10.11.2023, про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що стало підставою звернення із даним позовом до суду. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відтак, до правовідносин стосовно спадкування земельної частки (пай) [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , застосовуються норми\~ЦК УРСР. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила\~ЦК УРСР\~(1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР\~встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Стаття 534 ЦК УРСР містить положення щодо спадкоємства за заповітом, відповідно до якої кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 548 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК УРСР встановлює дії, що свідчать про прийняття спадщини. Зокрема вказаною статтею передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із витребуваної судом копії спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , вона відкрита на підставі заяви [PERSON] , який звернувся до Козятинської державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомив про те, що його мати [PERSON] померла [INFO] , та яка зробила на випадок своєї смерті заповіт на його ім`я, зазначивши, що необхідні документи ним будуть подані особисто. Така заява [PERSON] була зареєстрована державним нотаріусом, однак спадкоємцю запропоновано звернутися особисто із вказаною заявою про прийняття спадщини з метою нотаріального засвідчення справжності його підпису на вказаній заяві. Однак, матеріали спадкової справи не містять відомостей щодо особистого звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] до державного нотаріуса після померлої [PERSON] , що в свою чергу не підтверджує прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом. Натомість, позивачем в ході розгляду справи долучено до матеріалів справи довідку старости сіл Білопілля, Селища, Кашперівки Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області, датованої 16 січня 2023 року, яка підтверджує той факт, що [PERSON] в шестимісячний строк після смерті мами, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично прийняв спадщину та вступив у володіння та управління спадковим майном, розпорядився особистим майном померлої, здійснив поховання матері. Таким чином, [PERSON] спадщину прийняв після смерті своєї матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, зокрема й спадщину, яка складається із права на земельну частку (пай), площею 3,25 га, що розташована на території Білопільської сільської ради Козятинського району Вінницької області, однак не оформив своїх спадкових прав на вказані права, оскільки помер [INFO] . Із копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті останнього прийняла його дружина [PERSON] , звернувшись у встановлений законом строк до Баранівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Натомість син померлого [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовився на користь своєї матері. Стосовно правовідносин, які стосуються спадкування [PERSON] земельної частки пай після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , суд застосовує норми\~ЦК України. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті1218,1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України\~встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України,\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно\~ст. 1223 ЦК України,\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1\~ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. ст. 1269 та 1270\~ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3\~Указу Президента\~України «Про\~невідкладні заходи\~щодо прискорення\~земельної реформи\~у сфері\~сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] успадкувала спірну земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON] , шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини до Баранівської державної нотаріальної контори , яку в свій час чоловік успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, відтак фактично став власником спірної земельної ділянки, проте юридично свої права не оформив. Позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] спадщину після її смерті прийняв у встановленому законом порядку, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) площею 3,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Глуховецької селищної ради (колишньої Білопільської сільської ради) Вінницької області, Хмільницького району, яка належала померлій [INFO] його бабі - [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивач оформити право на спадкове майно не має можливості, будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved