Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє представник - адвокат Печінка П.В. звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на частку житлового будинку з господарськими подівлями та спорудами, загальною площею 56,2 кв. м., житловою площею 35,0 кв. м. який розташований за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що [INFO] в селі Постолівка Гусятинського району Тернопільської області померла його бабуся [PERSON] , якій на правах члена колгоспного двору належала 1/2 частка - вищевказаного спадкового майна, спадкоємцем за заповітом якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та [INFO] помер. Він, [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом майна батька- [PERSON] , інші спадкоємці відсутні та він прийняв спадщину після його смерті, але оскільки відповідний правовстановлюючий документ на частку житлового будинку на ім`я спадкодавця відсутній, видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом після смерті батька нотаріус не може, тому немає змоги оформити право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 20 листопада 2023 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження по справі про визнання права власності на спадкове майно та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про проведення розгляду справи у відсутності сторони відповідача, проти позовних вимог не заперечує. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 30 жовтня 1987 року Личковецькою сільською Радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.8) [PERSON] померла [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 03 лютого 2021 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).(а.с.9) [PERSON] заповіла все своє майно, крім права на земельну частку пай, своєму синові- [PERSON] , згідно копії заповіту посвідченого виконавчим комітетом Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 07 грудня 1998 року за реєстровим №23.(а.с.10) [PERSON] склав заповіт, посвідчений посадовою особою Гусятинської селищної ради с.Постолівка Чортківського району Тернопільської області 26 грудня 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за №30-7, згідно якого все своє майно заповів своєму синові [PERSON] .(а.с.12) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 18 березня 2023 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] помер [INFO] .(а.с.11) 16 вересня 2023 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] за Р№332.(а.с.13) В колгоспному дворі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 01.07.1990 р проживали та були зареєстровані: голова двору - [PERSON] , чоловік - [PERSON] , згідно Виписки з по господарської книги №2(а.с.15) Із копії довідки №386/02-07-03 виданої 06 жовтня 2023 року Постолівським старостинським округом Гусятинської селищної ради, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і постійно проживала по день смерті в [ADDRESS] і разом з нею за вказаною адресою на день її смерті проживав і був зареєстровані син- [PERSON] , з 18.11.2009 року по 07.03.2023 року.(а.с.14) Загальна площа житлового будинку що за адресою: [ADDRESS] становить - 56,2 кв.м., житлова - 35,0 кв.м., згідно копії Експлікації приміщень будинку садибного типу та довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Гусятинської селищної ради.(а.с.17) З огляду на викладені обставини, судом встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] який помер [INFO] після відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (не встиг її оформити), а тому відповідно до ст. 1276 ЦК України право на прийняття належної її частки у спадщині переходить до його спадкоємця за заповітом - позивача [PERSON] .. Таким чином, спадкове майно складається: з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56,2 кв.м., житловою - 35,0 кв.м., який розташований в [ADDRESS] і є майном померлого [INFO] [PERSON] . Державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори Л.С.Мороз, довідкою332/02-14 від 16.09.2023 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім`я спадкодавця та надала роз`яснення звернення до суду для вирішення питання щодо визнання права власності на спадкове майно. (а.с.19). Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20"Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 120 ЦК Української PCP майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК Української PCP розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до вимог ст. 120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оформити спадкування на це майно позивач не має змоги нотаріально, так як правовстановлюючі документи на спадкове майно не видані. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною сьомою статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590, коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком. Як встановлено, обидві сторони справи звільнені від оплати судового збору, тому суд приходить до висновку, що слід компенсувати понесені судових витрат за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved