Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі № 38753835, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2017. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Його квартиру неодноразово було затоплено із суміжної квартири відповідача. Відповідно до акту обстеження від 03.02.2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також на вказаній ділянці шпалер присутні плями світло коричневого кольору. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього акту, схематично вказана ділянка з плямами. Відповідно до акту повторного обстеження від 30.03.2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також плями з`явились на сусідній стіні, знизу біля плінтусу. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку до цього акту, зеленим кольором позначена суміжна стіна, яка має нехарактерне забарвлення. Для ремонту коридору в своїй квартирі після затоплення із суміжної квартири відповідача він уклав договір підряду від 01.06.2021 з приватним підприємством «Буд-Партнер». Згідно з п. 3.1 договору підряду від 01.06.2021 ціна договору становить 11760,00 гривень. Таким чином, розмір нанесеної йому майнової шкоди в цінах станом на 25 травня 2021 року (згідно договору) становить 11760,00 гривень. В результаті залиття його квартири з вини відповідача, він зазнав моральної шкоди, оскільки внаслідок залиття квартири було пошкоджено його майно, в зв`язку з чим був порушений його звичайний життєвий ритм, він вимушений усувати наслідки залиття. Крім того, відповідач у добровільному порядку не забажав відшкодувати завдані збитки, внаслідок чого він вимушений витрачати власний час на захист порушеного права. Всі ці обставини безумовно негативно вплинули на його психологічний стан та вимагають постійних додаткових зусиль для організації життя, що з урахуванням п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України свідчить про наявність моральної шкоди. Розмір спричиненої йому моральної шкоди він оцінює в суму 5000,00 гривень. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 11760,00 гривень, моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень, всього стягнути 16760,00 гривень та судові витрати. 19.06.2023 року представником позивача скеровано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 35310 (тридцять п`ять тисяч триста десять) гривень, моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень та судові витрати на оплату експертизи в сумі 12665,94 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 94 копійки. Заяву обґрунтовує тим, що 19 травня 2023 року на адресу суду експертом надійшов висновок експерта від 18.05.2023 року № 07-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі № 712/6773/21. Позовні вимоги, серед іншого, обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартиру позивача неодноразово було затоплено із суміжної квартири відповідача. Згідно позовної заяви вартість збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] становить 11760 грн., відповідно до договору підряду від 01.06.2021 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Буд-Партнер». Згідно висновку від 18.05.2023 № 07-23 кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкодження внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 35310 (тридцять п`ять тисяч триста десять) гривень. Таким чином, з 01.06.2021 вартість збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] змінилася. У зв`язку з тим, що вартість збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] змінилася, тривалим розглядом справи з вини відповідача, а відповідно і збільшенням моральних страждань позивача, вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 35310 (тридцять п`ять тисяч триста десять) гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити. Заслухавши сторони, експерта, свідка дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому\~засіданні установлено,\~що [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі № 38753835, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2017. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У позовній заяві позивачем зазначено, що його квартиру неодноразово було затоплено із суміжної квартири відповідача. На підтвердження вищевказаних обставин позивачем додано акт обстеження від 03 лютого 2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також на вказаній ділянці шпалер присутні плями світло коричневого кольору. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку №1, який є невід`ємною частиною цього акту, схематично вказана ділянка з плямами. Відповідно до акту повторного обстеження від 30 березня 2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також на вказаній ділянці шпалер присутні плями світло коричневого кольору. Також плями з`явились на сусідній стіні, знизу біля плінтусу. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку до цього акту, зеленим кольором позначена суміжна стіна, яка має нехарактерне забарвлення. Як було з`ясовано в судовому засіданні, при складанні актів від 03.02.2021 року та 30.03.2021 року, комісією не обстежувалася квартира [ADDRESS] , та не був запрошений відповідач [PERSON] . Також, підпис відповідача [PERSON] в акті відсутній, а так само відсутній запис про те, що останній відмовився від його підписання. Крім того, в зазначених вище актах не зазначена причина залиття стіни квартири [ADDRESS] . Аналізуючи наведені правові норми, суд зауважує, що [PERSON] , як особа, якій було завдано збитків, має право на їх відшкодування. Проте, таке відшкодування здійснюється лише особою, винними діями якої було завдано шкоду. Таким чином, з урахуванням вимог\~ст. 77 ЦПК України, до предмету доказування у справі належить встановлення факту неправомірних дій [PERSON] , якими було завдано майнових збитків позивачу. Як встановлено судом, [PERSON] , звертаючись до суду з позовом посилався на те, що залиття його квартири сталося внаслідок протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] . Представник відповідача позов не визнав та вказував на те, що [PERSON] має інвалідність першої групи, вини у затопленні квартири позивача не має. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом з ч. 3\~ст. 156 Житлового кодексу України\~власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Форма акту визначена у додатку № 4 до Правил. Зокрема, визначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та скріплюється підписами потерпілої та винної сторони. Згідно до роз`яснення, наданого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 р. №12/20-11-1975, відповідно до якого вказується, що п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених\~Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76\~у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи,яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших\~\~причин. Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини». Проста фіксація замокання стін та стелі не буде розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося з вини Відповідача. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України: у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017 року, в який було зазначено, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду. Надані позивачем акт обстеження від 03 лютого 2021 року та акт повторного обстеження від 30 березня 2021 року складені в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, оскільки акт обстеження від 03 лютого 2021 року та акт повторного обстеження від 30 березня 2021 року не відповідають зазначеній вище нормі, зокрема в них не відображено даних про саму подію - залиття, дати залиття; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Крім того, в акті не зазначені особи, які допустили таке залиття, а також відсутні дані про причини відсутності зацікавлених осіб (з боку винної сторони), присутність якої є обов`язковою. Це при тому, що відсутність у акті вказаних даних, та його складання у відсутність зацікавлених осіб, ставлять під сумнів об`єктивність таких даних, оскільки підприємство, яке його складало також є зацікавленою особою. В даному випадку також варто зазначити, що ні зі змісту позовної заяви, ні з доданих до позовної заяви актів обстеження не зрозуміло коли саме сталося залиття квартири позивача, тобто не зазначено конкретна дата, місяць та рік залиття квартири позивача. Також, звертає увагу суду, що, з типової форми Акту про залиття вбачається, що такий акт складається комісійно, комісія складається з головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, представника власника будинку. Разом з тим, надані позивачем акт обстеження від 03 лютого 2021 року та акт повторного обстеження від 30 березня 2021 року не відповідають вказаним встановленим вимогам до таких актів, зокрема, невідповідним є склад комісії та підписантів, відсутнє ознайомлення з Актом про залиття мешканців квартири [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що на момент складання акту обстеження від 03 лютого 2021 року та акт повторного обстеження від 30 березня 2021 року стіни квартири [ADDRESS] були сухі, однак на шпалерах були якісь плями. На його думку плями на шпалерах не є наслідком протікання води. Комісією не встановлювалися наслідки затоплення. Крім того зазначив, що зі сторони дружини позивача до нього постійно виникають конфліктні ситуації. Дружина позивача підійшла до нього уже з надрукованим актом та додатком до акту обстеження, які ним були підписані. Власників квартири [ADDRESS] , під час огляду зазначеної квартири [ADDRESS] запрошено не було. Крім того трубопровід опалення квартири [ADDRESS] не відповідає проекту та трубопровід знаходиться в іншому місці. З урахуванням зазначеного, суд визнає акт обстеження від 03 лютого 2021 року та акт повторного обстеження від 30 березня 2021 року недопустимим доказом у справі та відхиляє його. Судом враховується правова позиція, викладена у Постановах ВС від 21.02.2018 в справі №2-1974/11, згідно до якої зазначено,\~що акт, який не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. У постанові від 10.05.2018 року в справі №465/2120/14-ц суд касаційної інстанції також наголосив, що зважаючи на викладене, суди не звернули увагу на невідповідність акта обстеження від 6 лютого 2014 року зазначеним Правилам, оскільки він не містить відомостей щодо характеру залиття, не зазначено осіб, які допустили таке залиття, а також інші потрібні відомості, які слід зазначити під час складання такого виду документа. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вина відповідача щодо залиття квартири встановлена на підставі актів від 03.02.2021 року та акту повторного обстеження від 30.03.2021 року. Однак, варто звернути увагу на те, що відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76\~, заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Будь-яких доказів звернення позивача до відповідних організацій з приводу залиття його квартири, матеріали справи не містять. Наданий стороною позивача акт про залиття в квартирі [ADDRESS] від 16 листопада 2022 року суд не бере до уваги, оскільки в даному акті зазначено факт залиття квартири [ADDRESS] 16 листопада 2022 року, однак позовні вимоги ґрунтуються на фактах залиття квартири у 2021 році, таким чином даний акт не стосується розгляду даної справи та виходить за межі позовних вимог. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано суду договір підряду від 01 червня 2021 року, укладений між [PERSON] та приватним підприємством Буд-Партнер. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору ціна договору становить 11760 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування», з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Також за вимогами ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, у справі має бути доведено: факт заподіяння шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача, а також причинний зв`язок між цією поведінкою та шкодою. При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Відсутність хоча б однієї із цих умов є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вказано у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.\~ст. 77 - 80 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом частини шостої\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи була призначена судова будівельна-технічна експертиза. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 18.05.2023 року № 07-23, з врахуванням зазначеного проміжку часу, що пройшов між фактом фіксації залиття та візуально-інструментальним обстеженням, а також відсутністю проектно-технічної та виконавчої документації, яка дає можливість точно визначити розташування трубопроводів опалення квартири [ADDRESS] , визначити технічну причину залиття стін квартири [ADDRESS] станом на час проведення експертизи не вбачається за можливе. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень у наслідок залиття квартири [ADDRESS] , станом на дату проведення експертизи становить 35310 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що під час проведення експертизи ним було виявлено пошкодження на стіні в квартирі [ADDRESS] , однак стіна була сухою, як і поверхня підлоги в місцях примикання до стіни під лінолеумом. Також був проведений експеримент в душовій 9-ої квартири, а саме хвилин 10-15 лили воду на пошкоджену стіну. Потім обстежили стіну в квартирі [ADDRESS] і мокрих плям не виявили. Крім того, експертом було зазначено, що трубопроводи опалення квартири [ADDRESS] мають проходити в підлозі в межах коридору квартири [ADDRESS] . В той же час зі слів представників і квартири [ADDRESS] , і квартири [ADDRESS] , фактично вони проходять в підлозі в межах коридору та ванної кімнати квартири [ADDRESS] , що не відповідає проектній документації. При проведенні експертизи ним був складений приблизне розташування трудопроводів оплення квартири [ADDRESS] , яке не відповідає проектній документації. З урахуванням значного проміжку часу, що пройшов між фактом фіксації залиття та візуально-інструментальним обстеженням, а також відсутністю проектно-технічної та виконавчої документації, яка дає можливість точно визначити розташування трубопроводів опалення квартири [ADDRESS] , визначити технічну причину залиття стін квартири [ADDRESS] станом на час проведення експертизи не вбачається за можливе. Визначення розміру збитків, спричинених затопленням може бути здійснено різними способами, а саме: безпосередньо в акті про залиття може бути вказано розмір збитків,\~\~ складання дефектного акту житлово-експлуатаційною організацією вартість відшкодування за яким\~\~розраховується відповідно до Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013). Розмір збитків\~\~визначається також на підставі кошторисної документації, складеної будівельно-ремонтною організацією, оцінки вартості матеріальних збитків щодо ремонтно-відновлювальних робіт, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, повноваження якого підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності, проведенням будівельно-технічної експертизи експертом, який має відповідні знання в даній сфері, що підтверджується посвідченням. При визначенні розміру збитків суб`єкти оціночної діяльності та\~\~експерти відповідно до наявних методик, визначають також і фізичний знос внутрішнього оздоблення квартир,\~\~що має значення для визначення суми, яка підлягає відшкодуванню. При вирішенні даного спору суд керується роз`ясненнями, наданими у\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних\~\~справ про відшкодування шкоди», відповідно до яких розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є\~\~вина зазначеної особи. Тому, враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що залиття відбулось саме з вини відповідача [PERSON] та розміру завданої йому в наслідок залиття шкоди на відновлювальний ремонт, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами у справі не доведено факту вчинення неправомірних дій відповідачем [PERSON] щодо залиття квартири [ADDRESS] . Надаючи оцінку доказам, у відповідності до положень\~ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом обставинами справи, відповідні акти не є достатніми та достовірними доказам вини відповідачів у залитті квартири позивача. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача у заподіянні шкоди позивачу залиттям квартири, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та витрати на оплату експертизи задоволенню не підлягають. В частині відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири позивача, а відтак відсутні підстави і для стягнення з відповідачав моральної шкоди, оскільки, така вимога є похідною і залежить від вирішення питання стосовно основної вимоги, яка за висновками суду задоволенню не підлягає. В порядку\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачами по фактично понесеним. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1 ст. 77, ст.\~79 ЦПК України\~\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1\~ст. 80 ЦПК України\~\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи, які протягом розгляду справи не були спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed