Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

20 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі - ТОВ «ФК «Фангарант Груп») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 60200225158 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 24.01.2022 року в розмірі 25609,94 грн, а також 2 684,00 грн сплаченого судового збору. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує, що 24.01.2022 року між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено в електронній формі договір № 60200225158 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно умов даного договору, відповідачу передано в оренду на умовах «Шина автомобільна Premiorri Solazo S Plus 205/55 R16 94W XL» (4 шт.), «Диск автомобільний Vossen CV3 7x16 5x112 ET40 DIA67.1 MB (4 шт.) + кріплення Steel Болт 14х1,5 28 мм хром», встановленою вартістю 22186,67 грн на умовах оплати вартості отриманого товару 10 платежами, розмір місячних платежів рівними частинами - по 2218,67 грн. Станом на 20.07.2023 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих товарів. Так, за весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманих товарів за договором від 24.01.2022 року було сплачено 11670,48 грн. Посилаючись на те, що в момент підписання договорів всі існуючі та майбутні права постачальника за договорами відступаються на користь Процесинг-центру (ТОВ «ФК «Фангарант груп»), позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 24.01.2023 року відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомленням сторін (а.с. 52). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позов не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.01.2022 року між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено в електронній формі договір № 60200225158 про отримання товарів в системі Плати Пізніше (а.с. 45). Згідно з п. 8 договору клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. Відповідно до п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договорами відступаються на користь Процесинг-центру (ТОВ ФК «Фангарант груп»). Таким чином, судом з`ясовано, що відповідно до договору № 2014111201 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу) в момент підписання договору № 60200225158 від 24.01.2022 року постачальник постачає товари клієнтам та відступає Процесинг-центру (ТОВ «ФК «Фангарант Груп») права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з клієнтами, а Процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг (а.с. 47). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до принципу свободи договору. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Звичаїв ділового обороту. Вимог розумності та справедливості (ст. 6 ЦК України). Відповідно до договорів порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил. Згідно договорів якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до положень вказаного договору відповідач, як клієнт системи Плати Пізніше отримав на умовах лізингу від постачальника товари: «Шина автомобільна Premiorri Solazo S Plus 205/55 R16 94W XL» (4 шт.), «Диск автомобільний Vossen CV3 7x16 5x112 ET40 DIA67.1 MB (4 шт.) + кріплення Steel Болт 14х1,5 28 мм хром», встановленою вартістю 22186,67 грн. Згідно з умовами договору платіж при укладенні договору (від розрахункової загальної суми платежів): 10%, кількість місячних платежів (крім першого): 9, рівними частинами. [PERSON] повинен сплачувати платіж щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору. З матеріалів справи вбачається, що станом на 20.07.2023 року відповідачем було здійснено платежі за договором № 60200225158 від 24.01.2022 року на суму 11670,48 грн. Таким чином з моменту укладення договорів згідно з наданим розрахунком у відповідача виникла заборгованість по сплаті за товари у розмірі 25608,94 грн, яка складається з: 17748 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 7861,94 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору (а.с. 44). Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст. ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження сплати боргу за договорами відповідач не надав. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Фангарант Груп» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн (а.с. 24). На підставі викладеного,

Outcome: approved