Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

19.10.2023 [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 24.08.2022 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що дитина проживає\~із позивачем\~та знаходиться\~на її\~утриманні.\~Проте позивач\~позбавлена можливості\~самостійно забезпечувати\~матеріальне утримання\~доньки.\~При цьому\~дитина потребує\~додаткових витрат\~на постійне\~медичне забезпечення\~у зв`язку\~з незадовільним\~станом здоров`я.\~Домовленість щодо\~утримання доньки\~між сторонами\~не досягнута,\~відповідач у\~добровільному порядку\~не надає\~матеріальну допомогу\~на утримання\~дитини,\~хоча є дієздатною особою працездатного віку, інші особи у нього на утриманні не перебувають, стан його здоров`я задовільний. Також у власності відповідача є транспортний засіб марки «Mazda» моделі «CX-7», 2007 року випуску. За таких\~підстав позивач\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття. 23.10.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 20.11.2023, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судовому засіданні 20.11.2023 представник позивача адвокат Маракіна О.Г. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Вказала, що дитина сторін була передчасно народженою, у зв`язку з чим стан її здоров`я є незадовільним. Відтак дитині необхідно систематично проходити медичні обстеження та лікування, що призводить до додаткових витрат на її утримання. Пояснила, що позивач не звертається з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, оскільки такі витрати є систематичними та можуть бути включені у розмір аліментів. Станом на даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому позбавлена можливості працювати та отримувати дохід. Усі витрати на дитину позивач покриває за рахунок соціальної допомоги та власних заощаджень. При цьому відповідач у добровільному порядку перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у грудні 2022 року. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. У судове засідання 20.11.2023 позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання не з`явилася. Однак приймає участь у судовому процесі через свого представника. У судове засідання 20.11.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 24.08.2022 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно з довідкою ДП «Фаворит-2» № 169 від 10.10.2023 (а.с. 9) [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України \~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що домовленість щодо утримання доньки між сторонами не досягнута, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. При цьому дитина потребує додаткових витрат на постійний медичний догляд у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Указане є підставою для стягнення з відповідача аліментів відповідно до рішення суду. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2023 становить 2272 грн. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.10.2023, виданої поліклінічним відділом Тернопільської міської дитячої-комунальної лікарні (а.с. 13), вбачається, що малолітній [PERSON] встановлений ряд діагнозів та визначені лікувальні рекомендації. Указані обставини дають підстави вважати, що у зв`язку зі станом здоров`я дитина потребує додаткових витрат на медичні обстеження та лікування. При цьому з витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 77 о/с від 21.03.2023 (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] у період з 22.03.2023 до 04.10.2025 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію». Указані обставини в сукупності свідчать про те, що позивачу важко самостійно матеріально забезпечувати малолітню дитину у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. При цьому, приймаючи до уваги стан здоров`я дитини, позивач позбавлена можливості працювати та отримувати дохід для забезпечення необхідного рівня матеріального забезпечення дитини. Поряд з цим з витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.10.2023 (а.с. 14) вбачається, що відповідачу на праві приватної власності належить транспортний засіб марки «Mazda» моделі «CX-7», 2007 року випуску. Указане дає підстави дійти висновку про наявність у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. При цьому відповідач правом подання відзиву не скористався та у судове засідання не з`явився. Докази на спростування доводів позивача відповідач суду не надав. Так само суду не доведено, що за станом здоров`я, чи у зв`язку з наявністю на утриманні інших осіб, чи з інших підстав відповідач не може сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача і достатніми для забезпечення належного рівня дитини сторін аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, 11.10.2023 між [PERSON] та адвокатом Маракіною О.Г. укладений договір про надання професійної правничої допомоги (а.с. 4), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає доручення від клієнта про надання йому правничої допомоги, а саме: представництво та захист законних прав клієнта з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, адміністративних, правоохоронних, господарських та інших органах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах державної влади та управління, органах внутрішніх справ та прокуратури, в поштових відділеннях, в органах юстиції (в тому числі відділах державної виконавчої служби), податкової служби, у всіх банківських установах, з усіх питань, що стосуються клієнта особисто, в судах всіх інстанцій і здійснювати професійну діяльність адвоката відповідно до умов даного договору зі всіма правами представника (захисника), які передбаченні чинним законодавством України; підготовка, підписання та подання необхідних заяв, позовних заяв, скарг, клопотань та інших документів; отримання в інтересах клієнта рішень, витягів, протоколів, постанов, виконавчих проваджень та інших документів. Пунктами 4.1, 4.2 цього договору сторони визначили, що вартість правничої допомоги встановлюється за домовленістю. Клієнт оплачує вартість правничої допомоги авансом в день підписання договору. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 11.10.2023 [PERSON] 19.10.2023 сплатила адвокату Маракіній О.Г. 10000 грн гонорару за надану правничу допомогу (а.с. 5). При цьому зі змісту акта виконаних робіт від 12.10.2023 (а.с. 6) вбачається, що адвокатом Маракіною О.Г. в межах даної справи були проведені такі роботи: ознайомлення, детальне вивчення та аналіз проблеми клієнта, юридичні консультації 3 год. 3000 грн; підготовка процесуальних документів 4 год. 4000 грн; представництво та захист інтересів клієнта в судовому процесі 3 год. 3000 грн. Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки розгляд справи здійснювався у заочному порядку без участі відповідача. Разом з тим суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, а також участь адвоката лише у одному судовому засіданні, яке було нетривале за часом та здійснювалось без участі відповідача. При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 4000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved