Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований наступним. Між ТОВ «Фінансова компанія «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 72581933 від 26.07.2022. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 905946424 від 03.09.2021. Відповідно до реєстру боржників № 7 від 21.04.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 21347,90 грн. за договором позики № 905946424 від 03.09.2021. 26.07.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено два кредитних договорів № 14438-07/2022 та №14439/07/2022. 29.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29062023, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 14438-07/2022 та №14439/07/2022 Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 7000 грн. за кредитним договорами № 14438-07/2022 та №14439/07/2022. Відповідачем не було дотримана договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого, він має заборгованість у розмірі 21347,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду від 09.10.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Оскільки строк на подання заяв по суті справи минув, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 72581933 від 26.07.2022. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 905946424 від 03.09.2021. Відповідно до реєстру боржників № 7 від 21.04.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 21347,90 грн. за договором позики № 905946424 від 03.09.2021. 26.07.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено два кредитних договорів № 14438-07/2022 та №14439/07/2022. 29.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29062023, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 14438-07/2022 та №14439/07/2022 Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 7000 грн. за кредитним договорами № 14438-07/2022 та №14439/07/2022. За умовами Договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб, боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників № 7 від 21.04.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 21347,90 грн. за договором позики № 905946424 від 03.09.2021. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 7000 грн. за кредитним договорами № 14438-07/2022 та №14439/07/2022. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що на вимогу п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по вище вказаних кредитних договорах та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу, разом з тим, дані повідомлення були проігноровані та заборгованість за кредитними договорами не погашена. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути у розмірі 28347,90 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved