Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.09.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3-7). Позовна заява підписана представником позивачки адвокатом Лещенком О.О. (діє на підставі ордеру від 22.09.2023р.-а.с. №8) \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.09.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№13). Представник позивачки [PERSON] адвокат Лещенко О.О. в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 31.03.2022р. у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) під актовим записом №237. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Представник позивачки також зазначив, що подружжя з травня 2022р. не проживає разом, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини розпалися через різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та довіри. В судове засідання 15.11.2023р. сторони (їх представники) не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Лещенко О.О. в заяві до суду від 26.10.2023р. (надійшла на е/адресу суду) позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за відсутності позивачки та її представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 20). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 26.10.2023р. та 15.11.2023р., повторно не з`явився. Про дати обох судових засідань відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. № 19, 26). Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням у суду була відсутня можливість через те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області (відповідь від 27.09.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру - а.с. № 12), а поштовий зв`язок з цим містом тимчасово припинено, про що наявна відповідь заступника директора АТ «Укрпошта» Дніпропетровської дирекції (а.с. № 15). Інших відомостей про відповідача (назву е/пошти, номер мобільного телефону, адресу фактичного проживання на підконтрольній Україні території) представник позивачки по тексту позовної заяви не зазначив. Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином (у розумінні ч.11 ст. 128 ЦПК України) про дати розгляду справи судом, втім, про причини неявки суд не сповістив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 15.11.2023р. за відсутності обох сторін (представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє\~\~прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлю 31.03.2022р. у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) під актовим записом №237 (а.с. №7). Від шлюбу у сторін спільних дітей немає, про що зазначав представник позивачки у позові. Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивачки, з травня 2022р., шлюбні відносини не склалися через різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та довіри. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з травня 2022р. (отже, півтора роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає причини та період остаточного припинення шлюбних стосунків між сторонами саме з травня 2022р., зі слів представника позивачки, відповідно до даних, які містить позовна заява (а.с. № 4-6), оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, а також не повідомив суду іншого періоду та причини припинення шлюбних стосунків. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки при реєстрації шлюбу вона не змінювала своє прізвище. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~073 грн. 60 коп. (а.с. № 3). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved