Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] 29.09.2023 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, шлюб зареєстрований 28.02.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій областіі, про що зроблено відповідний актовий запис № 09.\~ Вказує на те, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їх сім`я більше року як припинила своє існування. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, в наслідок чого спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливим. Кожен із них має діаметрально протилежні поглядм на шлюб, сім`ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага, піклування про створення в сім`ї доброзичливості та сприятливої морально-психологічної атмосфери. Також вказує, що їхні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають із ним за адресою: [ADDRESS] , де ним створені всі умови для проживання та виховання дітей, він здійснює опіку над дітьми, доглядає їх, піклується про їхній стан здоров`я, духовний та моральний розвиток, а тому вони з відповідачкою дійшли згоди, що діти надалі будуть проживати з ним та знаходитися на його самостійному вихованні та утриманні, що підтверджується доровором про визначення дитини, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 14.09.2023. Доказом того, він самостійно виховує та утримує своїх дітей є також Акт остеження матеріально - побутових умов сімї № 630 від 12.09.2023 року, виданий виконавчим комітетом Кіцманської міської ради та Акт обстеження Служби у справах дітей. Також, позивач зазначає, що відповідачка на утримання дітей коштів не надає, є працездатною особою і тому він бажає щоб вона сплачувала аліменти у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно на дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб, місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначити разом із батьком [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.10.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі\~ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 08.11.2023 (а.с.16). 08.11.2023 судове засідання не відбулося, справу розглядом відкладено на 17.11.2023. 17.11.2023 судове засідання не відбулося, справу розглядом відкладено на 20.11.2023. У судове засідання 20.11.2023 сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] 07.11.2023 скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 07.11.2023 нею була скерована до суду заява в якій позовні вимоги вона визнала в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Згідно положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1.\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем -\~ [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 28.02.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2015 (а.с.8) Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2017 року, виданого Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.2019 року, виданого Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. (а.с. 9-10) Згідно акту остеження умов проживання від 26 вересня 2023 року, складеного та затвердженого начальником служби у справах дітей Кіцманської міської ради Л.Заярнюк, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Житло знаходиться на першому поверсі трьох поверхового будинку, умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: на момент обстеження батько з дітьми був дома. Діти мають окрему кімнату, місце для сну, у наявності одяг та взуття, іграшки, ігри, книги, засоби гігієни, медикаменти, продукти харчування, гаджети та інше. Діти забезпечені всім необхідним. Відповідно до Акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 12.09.2023 № 630, виданого виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , 1982 року народження, дійсно проживає без реєстрації з квітня 2023 року разом із своїми двома малолітніми дітьми [PERSON] , 2017 року народження та сином [PERSON] , 2019 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Діти знаходяться на повному утриманні та вихованні батька. Мати [PERSON] , 1982 року народження, за вказаною адресою не проживає, участі у вихованні дітей не бере, матерільно не допомагає, спільного господарства не веде. Умови проживання задовільні. (а.с.14) Також, згідно копії Договору про визначення місця проживання дитини, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 14.09.2023, засвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В., № 3099, за згодою дітей, сторони як законні представники малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] домовилися про те, що [PERSON] та [PERSON] будуть перебувати на самостійному утриманні батька , виховуватися ним та проживатимуть разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12-13) Норми права, які застосував суд. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2\~ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3ст. 105\~Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.\~114, ст.\~115 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо з квітня 2023 року, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють.\~ Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що батьки малолітніх [PERSON] та [PERSON] , які не досягли чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дітей, порядок їх утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і дітей [PERSON] та [PERSON] слід залишити проживати із батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дітей. Також, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідачка є здоровою особою та працездатною, враховуючи при цьому право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають дозадоволення, а з відповідачки слід стягувати аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, який визнаний відповідачем, а саме: в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожнудитину щомісячно до їх повноліття, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Саме такий розмір аліментів, на думку суду є розумним, справедливим та співмірним, а також буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 29.09.2023. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі\~ст. 51 Конституції України, ст.ст.\~24,56,\~104-105,\~110,\~112,\~114-115, 141, 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved