Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивувала тим, що являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . У 2016 році донька позивача [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та в 2017 році переїхала залишивши онуку [PERSON] позивачеві. З 2017 року [PERSON] постійно проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON] , який являється їй рідним дідусем, вони ж займаються вихованням та утриманням дитини. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачі не виконують. Крім того повністю у добровільному порядку відмовляються від утримання та виховання своєї доньки. 17 травня 2022 року [PERSON] написала заяву, що нотаріально завірена, за змістом якої вона відмовляється від виховання та утримання своєї доньки. З цих підстав позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та дату судового розгляду, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник Служби у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницького району Вінницької області, висновок органу опіки і піклування підтримує у повному обсязі. Так, згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та враховуючи положення ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 11) її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області, від 08 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, постановлено після розірвання шлюбу відновити [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). Той факт, що позивач є рідною бабусею [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження її матері [PERSON] , [NUMBER] , де позивач зазначена її мамою (а.с.10) та копією паспотра громадянина України позивача (а.с. 5). Згідно актів обстеження умов проживання дитини від 31.07.2017, 31.08.2017, 30.09.2017, 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.10.2018, 20.02.2018, дитині [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання та благополучного розвитку (а.с. 20-27). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов місця проживання [PERSON] , за адресою - [ADDRESS] (а.с.28 ), в ході обстеження виявлено, що [PERSON] [INFO] проживає у житловій квартирі разом з онукою - [PERSON] , [INFO] , чоловіком - [PERSON] , [INFO] , який перебуває в ЗСУ, дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована , але не проживає з 2016 року, її адреса невідома. Онуку [PERSON] виховують бабуся з дідусем, для виховання якої створені всі належні умови. Згідно заяви [PERSON] , від 17 травня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюком Т.Є., остання відмовляється від виховання та утримання своєї малолітньої дочки [PERSON] (а.с. 18). Згідно змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно - [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області від 26.10.2023 року № 264 служба у справах дітей вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно - [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини. Згідно ст.164 СК України, батько і мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В свою чергу, відповідачі будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надали, своєї участі у судових засіданнях не забезпечили, що додатково підтверджує небажання приймати участь у житті своєї доньки. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зібрані у справі докази свідчать про те, що відповідачі, протягом тривалого часу не приділяють належної уваги розвитку своєї доньки та свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються із донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не створюють умов для отримання належної освіти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачами [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, останні не беруть участі у вихованні та утриманні дитини, не піклуються про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, проживають окремо від доньки, виявляють байдужість до власної дитини та взагалі самоусунулися і не спілкуються з нею, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , оскільки це не суперечить інтересам дитини. Суд відмічає, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідач, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с.1). Таким чином, на підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved