Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулося до Дарницького районного суду міста Києві з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 8425,70 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Новобудова». Позивач зазанчає, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2020 року по 01 липня 2023 року на загальну суму 8013 грн 13 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також за період з 01 серпня 2020 року по 01 лютого 2023 року 3 % річних у розмірі 96 грн 42 коп., 316 грн 15 коп. - інфляційних втрат. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. 24 серпня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/14517/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї додатками була вручена 16 жовтня 2023 року, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення 0206822313989. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 02 листопада 2023 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача за період з 01 серпня 2020 року по 01 лютого 2023 року 3 % річних у розмірі 96 грн 42 коп. та 316 грн 15 коп. - інфляційних втрат, оскільки відповідач сплатив суму основного боргу у сумі 8013 грн 13 коп. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної суми боргу за період з 01 серпня 2020 року по 01 липня 2023 року у сумі 8013 грн 13 коп. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 120/0/5-06 від 05 червня 2006 року будинок [ADDRESS] передано для обслуговування та експлуатації ТОВ «Новобудова». З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності від 06 жовтня 2006 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), квартира [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, жилою площею 35,40 кв.м., загальною площею 63.10 кв.м. належить [PERSON] на праві приватної власності. 27 грудня 2019 року між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено договір № 1-К про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого ТОВ «Новобудова» зобов`язується надавати послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати послуги згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до п.6 зазначеного договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціно встановленими цим договором у строк не пізніше 25 числа місяця на ступного за звітним. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, а відтак відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання таких послуг не може бути підставою для звільнення відповідача від їх оплати. Така правова позиція ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13 та у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач здійснив оплату вартості житлово-комунальних послуг за спірний період після звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується наданим позивачем звітами про операції. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач 02 листопада 2023 року надав докази сплати відповідачем заборгованості, а саме 18 вересня 2023 року у розмірі 1850 грн та 16 жовтня 2023 року в розмірі 6186,06 грн, що разом становить 8036,06 грн. У зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач також просить стягнути з відповідача за період з 01 серпня 2020 року по 01 лютого 2022 року інфляційні втрати у сумі 316,16 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 96,42 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку про його відповідність вимогам законодавства, а тому, беручи до уваги прострочення відповідачем виконання грошовго зобов`язання, вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 316,16 грн, а також 3% річних в розмірі 96,42 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, який відповідно до положень статті 141, частини 3 статті 142 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved