Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позиція позивача. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 37200,00 грн. та судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, наступне. 03 січня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ»» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір №01767-01/2022 (далі - Кредитний договір) (копія кредитного договору з додатками додається), за яким товариством надано фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону позичальниці. 31 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №31012023, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №01767-01/2022 від 03.01.2022 року. Позивач зазначив, що відповідно до реєстру боржників, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором №01767-01/2022 від 03.01.2022 року складає 37200,00 грн, з яких 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №01767-01/2022 від 03.01.2022 в розмірі 37 200,00 грн, з яких 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також стягнути судові витрати. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шматько Т.М. 30.10.2023 року надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову вказуючи на порушення умов кредитного договору, оскільки додані позивачем до позовної заяви докази не містять підтвердження, що алфавітно-цифрові послідовності, вказані в кредитному договорі, додатку №1 отримана саме відповідачем. Факт реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції також не підтверджується жодними доказами. Відповідно до кредитного договору від 03.01.2022 року товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 25.01.2022 року. Звертає увагу, що 30 днів з моменту укладання мали б закінчуватись 03.02.2022 року, а не 25.01.2022 року, як заначено у кредитному договорі, що свідчить про невірне здійснення розрахунків боргу. Як вбачається з Графіку платежів, який є додатком №1 до договору від 03.01.2023 року, сторони цього договору погодили, що відповідач повертає кредит з урахуванням процентів у загальній сумі 21000,00 грн протягом 30 днів, однак з невідомих підстав у графіку кінцева дата повернення зазначена 25.01.2022 року. Тобто, у даному випадку, в порушення узгодженого кредитним договором терміну кредитування, первісним кредитором нараховано штрафні санкції за 10 днів до кінця строку кредитування та невірно здійснено розрахунок боргу. Щодо набуття позивачем статусу кредитора, вказує на те, що відскановані матеріали справи не містять повного тексту договору факторингу №31012023, що унеможливлює перевірку переходу прав вимоги. Також зазначає, що позивач як фактор мав за договором факторингу отримати не лише кредитний договір, але і документацію, що стосується перерахування коштів на рахунок боржника, а також заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника, тобто мав отримати детальні розрахунки заборгованості за кредитним договором станом на дату відступлення прав вимоги. Між тим з додатків до позовної заяви неможливо встановити отримання відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Зазначені суми заборгованості за кредитом, які встановлені позивачем є відображенням виключно односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, внаслідок чого не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача з огляду на їх неналежність та не допустимість. Належних розрахунків заборгованості відповідача за кредитним договором позивачем не надано. Крім того, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування ТОВ «ФК «Інвеструм» відповідно до умов договору №01767-01/2022 від 03.01.2022 року, кредитних коштів на рахунок відповідача. При цьому, ні договір про надання фінансового кредити ні додатки до нього, у тому числі інформація щодо умов кредитування, не містить реквізитів платіжної банківської картки відповідача, на яку у відповідності п. 1.7 вказаного договору, ТОВ «ФК «Інвеструм», зобов`язався перерахувати кредитні кошти. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, повинен був отримати від первинного кредитора, у даному випадку ТОВ «ФК «Інвеструм» первинні документи, які підтверджують перерахунок на належний відповідачу рахунок чи видачу йому коштів за вищевказаним кредитним договором, а також розміру заборгованості за ним. Створені позивачем ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» документи, які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача, не є належними доказами фактичного отримання відповідачем коштів від позикодавця або здійснення розрахункових операції в його інтересах. За вказаних обставин, вважає, що позивачем не надано достатніх доказів отримання відповідачем кредитних коштів за договором, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні. Від представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Пархоменка Є.Д. 13.09.2023 року через «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи у всіх судових засіданнях за відсутності представника позивача, позов просить задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] через «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, при цьому у справі достатньо наявних матеріалів для її розгляду та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Позиція суду. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами. За змістом позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №01767-01/2022 в розмірі 37200 гри., з яких: - 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 25200,00 грн - сума заборгованості за відсотками; Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту№01767-01/2022 (надалі Договір) , за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів. В договорі вказано до 25.01.2022 року. Відповідно до паспорту кредиту сума позики становить 12000,00 грн, строк кредитування 30 календарних днів (з 03.01.2022 року по 01.02.2022 року), загальні витрати за кредитом 9000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 21000,00 грн. [PERSON] 03.02.2022 року подала до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» заяву про відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту. Між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» 03.02.2022 року укладена додаткова угода до Договору про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.01.2022 року відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 09.02.2022 року. будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 21600,00 грн. (сума кредиту 12000,00 грн, сума відсотків за користування кредитом 9600,00 грн). [PERSON] 11.02.2022 року подала до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» заяву про відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту. Між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» 11.02.2022 року укладена додаткова угода до Договору про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.01.2022 року відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 17.02.2022 року. будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 21900,00 грн. (сума кредиту 12000,00 грн, сума відсотків за користування кредитом 9900,00 грн). [PERSON] 21.02.2022 року подала до ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» заяву про відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту. Між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» 21.02.2022 року укладена додаткова угода до Договору про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.01.2022 року відповідно до якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 14 днів, тобто до 06.03.2022 року. будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 22800,00 грн. (сума кредиту 12000,00 грн, сума відсотків за користування кредитом 10800,00 грн). Враховуючи строки на які укладався Договір про надання фінансового кредиту від 03.01.2023 ( 30 днів), дати подання заяв [PERSON] про відстрочення виконання зобов`язань за Договором (03.02.2023 року, 11.02.2023 року, 21.02.2022 року), Додаткові угоди до Договору (якими тричі погоджувались строки відстрочення зобов`язань), що на думку суду свідчить про вірне здійснення розрахунку загальних витрат за кредитом і технічна помилка зазначення дати повернення кредиту в Договорі не свідчить про невірне здійснення розрахунків за кредитом. Відповідно до пунктів 1.3. 1.4, 1.5 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту. З метою поглиблення довіри до товариства клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5% на добу. Згідно пунктів 1.6, 1.7 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства. Розділом 2 цього договору передбачено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором. Зокрема, пунктом 2.3 передбачено, що у разі недотримання умов, встановлених пунктом 1.4 цього договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3 цього договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (пункт 2.5 цього договору). Відповідно до пункту 4.3 цього договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (пункт 6.1 договору). Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] - [NUMBER] (а.с. 6-7). Аналогічна інформація зазначена в паспорті позики, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] [NUMBER] , а також зазначено, що загальні витрати за кредитом - 9000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 21000,00 грн (а.с.9). Додаткові угоди від 03.02.2022 року, 11.02.2022 року та від 21.02.2022 року до Договору про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.01.2022 підписані електронним підписом одноразовим ідентифікаторами [PERSON] (а.с. 10-15). Відповідно до заяви від 03.02.2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредити [PERSON] станом на 03.02.2022 року оплатила суму в розмірі 2520,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до пункту 4,6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до заяви від 11.02.2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредити [PERSON] станом на 11.02.2022 року оплатила суму в розмірі 2520,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до пункту 4,6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до заяви від 21.02.2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредити [PERSON] станом на 21.02.2022 року оплатила суму в розмірі 4200,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до пункту 4,6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 31.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №31012023, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до до [PERSON] за кредитним договором №01767-01/2022 від 03.01.2022 року (а.с. 16-21). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 37200,00 грн (а.с.20). За розрахунком заборгованості позивача за період з 31.01.2023 року по 31.07.2023 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №01767-01/2022 від 03.01.2022 року становить 37200,00 грн, з яких 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25200,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.21). Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття ( акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви ( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України " Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. З договору про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.02.2022 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», правонаступник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та [PERSON] підписала його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS -повідомленні, тому без отримання SMS - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між [PERSON] та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Доказів того, що [PERSON] 03.01.2023 року не було перераховано кошти у розмірі 12000,00 грн, матеріали справи не містять та відповідачкою на спростування цього доказів не надано. Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] коштів у сумі 12000,00 грн. Позикодавець, перерахувавши відповідачці обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за договором позики не виконала. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредитного договору. Оскільки відповідачці надано у позику грошові кошти у розмірі 12000,00 грн шляхом перерахування суми кредиту на банківську картку, вказану нею, суд вважає за необхідне стягнути суми кредиту в розмірі 12000,00 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як нового позикодавця. Разом з тим, щодо позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення відсотків за договором кредиту суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики, просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Як вбачається з матеріалів справи договір про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.01.2022 року укладено на 30 днів з відсотковою ставкою в розмірі 2,5% на добу. Тобто, за вказаний строк розмір відсотків становить 9000,00 грн (12000,00 грн х 0,025% х 30 днів). Відповідно до Додаткової угоди від 21.02.2022 року, якою пролонговано строк кредитування, узгоджена сторонами договору сума відсотків становить 10800,00 грн, які суд вважає такими, що підлягають стягненню. Оскільки після спливу визначеного договором позики та додатковими угодами строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки процентів за кредитним договором за період з 06.03.2022 задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. Крім того, суд також звертає увагу на те, що розмір суми позики складає лише 12000,00 грн, тоді як нарахованих відсотків - 25 200,00 грн, що є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості позики), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Висновки за результатами розгляду справи. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №01767-01/2022 від 03.01.2022 року в розмірі 22800,00 грн, з яких 12000,00 грн - сума кредиту та 10800,00 грн - проценти за користування позикою в межах строку кредитування (узгоджені Додатковою угодою до Договору від 21.02.2022 року). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі: 22800,00 грн.*100 % /37200 грн.= 61,29%; 2684,00*61,29% / 100 % = 1645,02 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1645,02 грн.

Outcome: partial