Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У серпні 2023 року позивач Новоушицька селищна\~рада Хмельницької\~області як\~орган опіки\~і піклування,\~який діє\~в інтересах\~малолітньої [PERSON] ,звернулася до суду із позовом, в якому із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка виховується у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», а також стягнути аліменти із [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що малолітня [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , та має статус дитини позбавленої батьківського піклування на підставі висновків ЛКК про наявність у батьків тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Так, з 14 листопада 2017 року малолітня [PERSON] перебуває на повному державному утриманні в КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», а з 14 листопада 2022 року [PERSON] має статус дитини-інваліда з дитинства, яка потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. Батько дитини [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в повному обсязі. З вересня 2018 року по даний час не вжив жодних заходів щодо повернення доньки у сім`ю, не надає матеріальної допомоги, проживає в господарській будівлі, умов для виховання та розвитку дитини не має, не працює, а тому із врахуванням вказаних обставин Новоушицька селищна рада, як органом опіки і піклування, затвердила висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, та як наслідок стягнення з останнього аліментів на користь дитини, оскільки останній не надає жодної матеріальної допомоги доньці. Крім того відповідач не заперечує про позбавлення його батьківських прав. Представник позивача - органу опіки та піклування Новоушицької селищної ради Хмельницької області Мельник Н.М. позов підтримала, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] та стягнути аліменти з відповідача на особистий рахунок [PERSON] . Зазначила, що мати дитини [PERSON] проходить періодично переогляд, що підтверджує неможливість виконання нею батьківських обов`язків. Водночас відповідач не бажає проходити такий огляд, а тому дитина може втратити статус дитини, позбавленої піклування. Водночас з урахуванням надзвичайно важкого стану здоров`я дитини, а також обстановки, яка склалась у сім`ї відповідача, повернення доньки останньому становитиме загрозу для дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердив, що спочатку він дитину відвідував, проте більш року він дитину не бачив, на даний час не має можливості її виховувати, піклуватися про неї. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КНП «Хмельницький обласний\~спеціалізований будинок\~дитини» надіслала\~до суду\~заяву,\~в якій\~позов підтримала.\~Розгляд справи\~просила здійснювати\~у \~відсутності представника (арк. спр.64). Процесуальні дії у справі 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини». 07 вересня 2023 року в підготовчому засіданні оголошено перерву. 25 вересня 2023 року прийнято \~до розгляду\~заяву позивача\~Новоушицької селищної\~ради Хмельницької\~області як\~органу опіки\~і піклування\~про збільшення\~позовних вимог\~від 07\~вересня 2023\~року.Закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр.9). Даними висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я від 03 листопада 2017 року, який був дійсний до 03 травня 2018 року, підтверджується, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (арк. спр. 20). Даними висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я «Обласний психоневрологічний диспансер» від 15 червня 2023 року підтверджується, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (арк. спр.21). 07 листопада 2017 року розпорядженням Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області, [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та тимчасово влаштовано до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» (арк. спр.16). Відповідно до висновків КНП «Хмельницька міська дитяча лікарня» від 20 листопада 2018 року, 14 листопада 2022 року про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, малолітня [PERSON] має ряд захворювань та статус дитини-інваліда з дитинства, потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції (арк. спр.17,18). Довідками №220, 266 від 07 червня 2023 року та 01 серпня 2023 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Житло є господарською будівлею, умов для належного приживання у будівлі немає, відсутня газо- та водопостачання, житлового площа невелика (арк. спр.23,24). З даних висновку оцінки потреб сім`ї з актом оцінки від 11 січня 2023 року, актів обстеження на предмет проживання від 17 травня 2023 року, 05 червня 2023 року, 23 серпня 2022 року, видно, що у приміщенні господарської будівлі за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] . Умов для виховання то розвитку дитини не створено, відсутні меблі та побутова техніка. У будинку антисанітарні умови, брудно, речі не упорядковані, підлога брудна, посуд не помитий, у будинку присутній різкий не приємний запах, запас продуктів мінімальний (арк. спр.25,26,27,28,29-31,19). Відповідач [PERSON] отримує державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю 3 групи у розмірі 2\~100 гривень на місяць, про що свідчить довідка від 10 липня 2023 року (арк. спр.22). Відповідно до заяви від 06 червня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Поліховською Л.В., [PERSON] , [INFO] , житель с. Івашківці, Кам`янець-Подільського (Новоушицього) району Хмельницької області, надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає в КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» та на стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Будь-якої участі у вихованні, навчанні та утриманні дитини він не приймає (арк. спр. 15). Рішення комісії з питань захисту прав дитини при селищній раді складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , який затверджений рішенням виконавчого комітету №812 від 22 червня 2023 року, відповідно до якого батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 2017 року, на даний час близько року спільно не проживають. [PERSON] проживає у господарській будівлі, ніде не працює. З 2017 року, знаючи про місце перебування дитини, не вжив заходів щодо повернення її для виховання у сім`ю. Не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, про її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, а тому орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON] є доцільним (арк. спр.10-14). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України\~«Про охорону\~дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Частинами 2,3 статті 150\~Сімейного кодексу\~України (далі СК) визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог статті 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167). Згідно зі статтею 165\~СК право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивач Новоушицька селищна\~рада Хмельницької\~області як\~орган опіки\~і піклування в обґрунтування своїх вимог, покликалась на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є свідоме та систематичне ухилення ним від виконання обов`язків по вихованню, утриманню дитини. Досліджені судом письмові докази підтверджують доводи позивача про те, що відповідач не приймає участі в житті дитини, малолітня [PERSON] у двохмісячному віці була визнана дитиною позбавленою батьківського піклування та влаштована до дитячого будинку. Відповідач, достовірно знає про місце перебування доньки, більше року не відвідує останню, не цікавиться її життям, як наслідок не здійснює її виховання, не забезпечує необхідного їй медичного догляду та лікування, не вживає заходів щодо створення мінімальних умов проживання, необхідних для проживання дитини у сім`ї, що в сукупності свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному та духовному утриманні та вихованні дитини, суд не встановив, оскільки доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. Окрім того, суд враховує, що відповідач цілком свідомо у судовому засіданні не заперечив проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON] , що свідчить про відсутність у нього наміру в подальшому змінити ставлення до дитини і належно виконувати свої батьківські обов`язки. Також суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який суд вважає достатньо обґрунтованим. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, підтверджений належними доказами, а тому підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180\~СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК). Відповідно до частини третьої статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). У Законі\~України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2023\~рік» визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. Статтею 193 СК визначено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. При цьому відповідно до статті 245 СК функції опікуна щодо дитини покладаються на адміністрацію цих закладів. Враховуючи встановлені судом обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, суд вважає, що стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі визначеному позивачем - 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, відповідає вимогам\~закону,\~ інтересам\~дитини та\~не порушує\~прав відповідача. Водночас, з урахуванням того, що на даний час дитина [PERSON] влаштована у КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», аліменти відповідно до частини третьої статті 193 СК України, слід перерахувати на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, який був наданий суду. Пунктом 1 частини першої статті 430\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову, з урахуванням п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved