Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

В жовтні 2023 року заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Єльнікова Н.О., звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 09.02.2012 року по день смерті спадкодавця до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що хрещений батько заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , 25 квітня 1967 року набув права власності на жилий будинок по [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу № 455, що посвідчений державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори Жуковим І.П. В подальшому в зв`язку зі змінами в адміністративно - територіальному устрої міста зазначеному жилому будинку було присвоєно адресу [ADDRESS] , на теперішній час рішенням Новоукраїнської міської ради № 955 від 17 січня 2023 року назву [ADDRESS] було змінено на [ADDRESS] . Станом на лютий 2010 року [PERSON] проживав сам у вищевказаному домоволодінні. Як близьких так і будь-яких інших кровних родичів не мав. На початку 2010 року різко погіршився стан здоров`я [PERSON] , що потягнуло за собою настання безпорадного стану та потребу постійного стороннього догляду та турботи. В зВ2язку з відсутністю близьких родичів, будучи одиноким, [PERSON] дійшов згоди з похресницею [PERSON] [INFO] щодо спільного проживання та догляду. На протязі 2010 -2011 [PERSON] доглядала [PERSON] по його місцю проживання. Однак 09.02.2012 року прийшла привітати подопічного з 90 річним ювілеєм та заставши його без свідомості викликали швидку допомогу, лікарі якої пояснили, що [PERSON] став потребувати постійної сторонньої присутності. В зв`язку з цим [PERSON] того ж дня перевезла [PERSON] до свого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Таким чином з 09.02.2012 року [PERSON] стала постійно проживати разом з [PERSON] однією сім`єю та доглядати його. [PERSON] проживав в домоволодінні [PERSON] без реєстрації, будучи зареєстрованим у власному домоволодінні. [INFO] [PERSON] помер. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] були придбані за спільні кошти холодильник, кухонне приладдя, меблі, велосипед. Також проводився поточний ремонт. Неодноразово [PERSON] піднімалося питання про складання ним заповіту на ім`я [PERSON] на будинок, однак це питання відкладалося заявницею на потім. Таким чином протягом тривалого часу [PERSON] опікувалася [PERSON] . Будучи фактичним спадкоємцем четвертої черги [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шевченко Н.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено. За вказаних підстав вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокатка Єльнікова Н.О. підтримали заяву та просили задовольнити її. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, про час і дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 27.04.2021 року, актовий запис №144. 19 жовтня 2021 року державним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шевченко Н.Г. відкрито спадкову справу №289/2021 після померлого [INFO] [PERSON] . 11 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шевченко Н.Г. із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину. 15 вересня 2023 року листом державного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шевченко Н.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а тому рекомендовано звернутись до суду з метою отримання документу який підтвердить факт проживання спадкоємців однією сім`єю. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою з місця проживання для оформлення спадкової справи від 03.10.2023 року № 2210, актом обстеження житлово - побутових умов від 02.10.2023 року № 846/01-29. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] , дійсно проживали разом однією сім`єю з 09.02.2012 року по день смерті [PERSON] до [INFO] , вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , з 09.02.2012 року по по день смерті [PERSON] - [INFO] , проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство. Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, що підтверджується дослідженими судом доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved