Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у 2013 році шлюб між ними був розірваний. З того часу відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, не цікавиться її життям, здоров?ям та розвитком, жодного разу не відвідав її. Відповідач не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, навчанням, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Він не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Донька знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач не виконує обов?язки з утримання доньки, у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів. Вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов?язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов?язків. З метою захисту інтересів доньки просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Каневського В.О. від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, сформованого 18 вересня 2023 року, справу передано для розгляду судді Капшук Л.О. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, в поясненнях послалася на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково позивач пояснила, що відповідач ніколи не працював, жив на кошти, отримані на дитину, і кошти батьків. Донька [PERSON] знає про наявність у неї біологічного батька, проте своїм батьком вважає [PERSON] , оскільки саме він піклується про неї, як про власну доньку. Вказала, що відповідач знає про розгляд судом справи про позбавлення його батьківських прав, однак не бажає бути присутнім під час розгляду. На її неодноразові звернення щодо його участі у вихованні та утриманні доньки він відповідав, що нічим не зобов?язаний позивачу та доньці [PERSON] . Представник третьої особи органу опіки та піклування Відділу (служби) у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Миронівської міської ради в судовому засіданні вказала, що вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вказала, що відповідач був присутній на засіданні комісії з розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав. На засіданні комісії він вказав, що не зацікавлений у збереженні батьківських прав відносно доньки [PERSON] . На підставі поданих заявником [PERSON] документів, з урахуванням позиції [PERSON] , комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав. Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. 07 листопада 2023 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Відповідно до правил частини 1 статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фактичні обставини справи В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 25 жовтня 2010 року. Відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 серпня 2013 року шлюб між ними розірваний. 09 березня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв?язку з чим її прізвище змінене на [PERSON] . Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області 13 травня 2011 року (а.с. 12), рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 серпня 2013 року у справі № 371/712/13-ц (а.с. 15-16), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 березня 2015 року виконавчим комітетом Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 11). З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа, виданого Миронівським районним судом Київської області 28 травня 2013 року у справі № 371/735/13-ц. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 лютого 2023 року становить 70244,32 грн. Такі обставини підтверджуються даними виконавчого листа, виданого Миронівським районним судом Київської області 28 травня 2013 року у справі № 371/735/13-ц (а.с. 18), довідки - розрахунку про стан заборгованості по аліментах № 4237, виданої Миронівським ВДВС в Обухівському районі Київської області 20 лютого 2023 року (а.с. 18). Малолітня [PERSON] проживає разом з матір?ю в будинку під номером [ADDRESS] . Для дитини створені всі необхідні житлові умови для проживання, виховання та навчання. Батько дитини участі у вихованні не приймає, не цікавиться її життям та здоров?ям. Вихованням дитини займаються мати та вітчим [PERSON] . Відповідно до даних характеристики з місця навчання, [PERSON] позитвно характеризується, як учасник освітнього процесу. В її шкільному та особистому житті активну участь приймає мати дитини, яка хвилюється за її навчання та виховання, приймає участь у загальношкільних та батьківських зборах, допомагає доньці морально та фізично, приділяє належну увагу вихованню дитини, спілкується з класним керівником, вчителями, однокласниками. Батько із донькою не спілкується, у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником батько на зв?язок не виходить, на батьківські збори не з?являється, успішністю доньки не цікавиться. Вказані обставини підтверджуються даними характеристики, наданої 15 травня 2023 року класним керівником 6 класу ОЗО «Карапишівський ліцей» (а.с. 22), акту умов проживання позивача № 122 від 20 червня 2023 року (а.с. 23). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] розглядалося 28 червня 2023 року органом опіки та піклування Миронівської міської ради Обухівського району Київської області. Під час розгляду вказаного питання, на підставі наданих відомостей та одержаних в результаті обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] було встановлено, що [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON] не приймає. Дитина проживає з матр?ю, яка створила всі необхідні умови для життя та розвитку дитини. Батько вже понад десять роуків не цікавиться життям доньки. З урахуванням наданих документів, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Висновок органу опіки та піклування Миронівської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 248 від 28 червня 2023 року, наданий до суду та є достатньо обґрунтованим (а.с. 19, 20-21). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За змістом статтей 51, 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що після припинення спільного проживання відповідач не намагався зустрітися з дитиною, не цікавився її життям, здоров`ям, успіхами, матеріальним забезпеченням. Відповідачу відоме місце проживання, місце навчання дитини, проте він жодного разу не відвідав доньку, не цікавиться її успішністю в закладі освіти, станом її здоров?я, не надавав матеріального забезпечення. Досліджені в судовому засіданні докази вказують на ті обставини, що відповідач не виконує батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини та її утриманню, не створив належних умов для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми обов`язками, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує їй необхідного харчування, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та не виявляє батьківського піклування відносно дитини. Будучи зобов`язаним створити умови для проживання, виховання та розвитку дитини, відповідач самоусунувся від піклування та виховання доньки, постійного спілкування з нею. Всі вищезазначені обставини свідчать про відсутність емоційного зв`язку між батьком та дитиною, відсутність у відповідача бажання та сформованих життєвих принципів щодо необхідності виконання батьківських обов?язків, участі у вихованні дитини, піклуванні про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Обставини про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є доведеними, тому наявні підстави для позбавлення його батьківських прав. Така поведінка батька є винною по відношенню до дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним. Враховуючи, що дитина з народження проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі разом з матір?ю, позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки позивач створила належні умови для фізичного й духовного розвитку дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, який фактично самоусунувся (ухилився) від її виховання, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини і має стати засобом захисту прав дитини у відповідності до вимог Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, а також заходом впливу на батька, який неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно доньки. Висновки за результатами розгляду Згідно з вимогами статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , не забезпечує дитину мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, а тому єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення батьків батьківських прав щодо неї.

Outcome: approved