Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 05 вересня 2023 року позовну заяву Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 05 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно починаючи з 05 листопада 2021 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь держави судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень. До суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] - адвоката Павлишина А.І. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу по цивільній справі № 521/18177/21 в розмірі 15000 гривень. На підтвердження розміру витрат [PERSON] , пов`язаних з наданням їй правничої допомоги у суді першої інстанції у зв`язку з розглядом справи № 521/18177/21 адвокатом надано копії наступних документів: Договір про надання правничої допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021 між [PERSON] та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери» в особі керуючого Павлишина Андрія Івановича; Додаткову угоду від 26.05.2023 за № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021; Акт №2 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021; Рахунок-фактура № 2 від 01.08.2023; Квитанцію № СХ7К-7М7Х-Р84Р-24В4 від 02.08.2023; Виписку з АТ «Райффайзен Банк» про зарахування гонорару; Детальний опис робіт (наданих послуг); ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія ВН № 1214933 від 20.01.2023. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Слободяника О.І. до суду надійшла заява, відповідно до якої проти задоволення заяви представника позивачки [PERSON] - адвоката Павлишина А.І. про стягнення правничої допомоги відповідач категорично заперечує. Зазначив, що рішенням по справі від 05.09.2023 року задоволена меншість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів (фактично, суд задовольнив менше 20 відсотків від заявленої суми). Крім того, подані стороною позивача документи не відповідають вимогам ст.ст. 137, 141 ЦПК України. Так, додана до заяви копія додаткової угоди № 1 від 26.05.2023 року про визначення розміру гонорару стосується не справи № 521/18177/21, а справи № 522/22551/21, тобто є неналежним доказом. У задоволенні заяви представника позивачки [PERSON] - адвоката Павлишина А.І. про стягнення правничої допомоги просить відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 22 листопада 2023 року. Дослідивши матеріали справи та заяву про стягнення правничої допомоги, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вбачається зі змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2023 року, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні. Так п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі №910/906/18. На підтвердження обставин викладених у заяві про стягнення судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи № 522/18177/21 представником позивачки надано наступні письмові докази в копіях: - Договір про надання правничої допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021 між [PERSON] та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери» в особі керуючого Павлишина Андрія Івановича; - Додаткову угоду від 26.05.2023 за № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021, відповідно до п. 2.1. якої Сторони встановили фіксований мінімальний розмір оплати за надання Адвокатом послуг в рамках справи № 522/22551/21,що розглядається Приморським районним судом м.Одеси в розмірі 15000,00 грн. ; - Акт №2 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021 та додаткової угоди до нього від 01.08.2023 у зв`язку з розглядом справи № 521/18177/21, відповідно до якого кількість витрачених годин 5,5, загальна вартість наданих послуг 15000,00 грн.; - Рахунок-фактура № 2 від 01.08.2023 за надання послуг з правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021 справа № 521/18177/21; - Квитанцію № СХ7К-7М7Х-Р84Р-24В4 від 02.08.2023 Платник Пену Л.Ю., одержувач АБ «Павлишин та партнери» гонорар по Договору № 21-09/21 від 21.09.2021 справа № 521/18177/21, сплачена сума 15000,00 грн.; - Виписку з АТ «Райффайзен Банк» про зарахування гонорару в сумі 15000,00 грн. за Договором № 21-09/21 від 21.09.2021 справа № 521/18177/21 від [PERSON] ; - Детальний опис робіт (наданих послуг) здійснених в рамках розгляду справи № 521/18177/21 від 01.08.2023, відповідно до якого кількість витрачених годин 5,5, загальна вартість наданих послуг 15000,00 грн.; - ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія ВН № 1214933 від 20.01.2023 про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Павлишиним А.І. на підставі Договору № 21-09/21 від 21.09.2021. При цьому суд враховує, що надана стороною позивача додаткова угода від 26.05.2023 за № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 21-09/21 від 21.09.2021, відповідно до п. 2.1. якої Сторони встановили фіксований мінімальний розмір оплати за надання Адвокатом послуг, стосується розгляду іншої справи, а саме: № 522/22551/21. Відповідно до правової позиції висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивачки на правову допомогу. При цьому, з урахуванням частково задоволених позовних вимог, розмір понесених позивачкою витрат на правничу допомогу підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 3900 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, заява представника позивачки [PERSON] - адвоката Павлишина А.І. про стягнення правничої допомоги підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial