Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала два заповіти, одним з яких все своє майно, в тому числі жилий будинок заповіла [PERSON] , [PERSON] та позивачу, а другим право на земельну частку (пай) та право на майновий пай - позивачу. Спадкоємці, визначені у заповіті [PERSON] та [PERSON] , померли ще за життя заповідача. Вказуючи, що спадщину прийняв у встановленому законом порядку шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення права власності на спадкове майно звернувся до нотаріуса, однак нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що «право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно», просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та\~спорудами в порядку спадкування заповітом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1968 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] у якому вона була зареєстрована і проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 13, 15). За життя 02.03.1999 р. [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 15, яким усе належне майно, в тому числі жилий будинок заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). Пізніше 10.04.2003 р. [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 27, яким право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом, майновий пай, грошові заощадження заповіла [PERSON] (а.с. 59). Відповідно до ч.1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. У ч.2 та 4 ст.1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. При складенні заповідачем декількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Аналіз ч.2 та 3 ст.1254 ЦК України дозволяє констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено декілька заповітів, передбачив правила, що повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що: по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту; по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт частково суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів. Тлумачення ч.3 ст.1254 ЦК України свідчить, що складення нового заповіту, яким зменшено обсяг спадкової маси, порівняно з попереднім, але не змінено спадкодавця, скасовує попередній заповіт у відповідній частині, оскільки спадкодавець визначив спадкоємця тільки щодо частини спадщини. Перший заповіт від 02.03.1999 р. за реєстровим № 15 стосувався всього спадкового майна, натомість другий заповіт від 10.04.2003 р. за реєстровим № 27стосувався тільки права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом, майнового паю, грошових заощаджень. Заповіт від 10.04.2003 р. за реєстровим № 27суперечить заповіту від 02.03.1999 р. за реєстровим № 15, оскільки спадкодавець в останньому заповіті розпорядилася на випадок смерті тільки правом на земельну частку (пай), майновим паєм, грошовими заощадженнями. Таким чином, визначення спадкоємця на право на\~земельну частку\~(пай)\~посвідчене сертифікатом,\~майновий пай,\~грошові заощадженнямає відбуватися згідно із заповітом від 10.04.2003 р. за реєстровим № 27, а все інше спадкове майно повинно спадкуватися на підставі закону, як частина спадщини, що не охоплена заповітом. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та постійно проживала разом із сином [PERSON] (а.с. 13). З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, який відповідно до положень ч.3\~ст.1268 ЦК України\~у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою нотаріуса від 02.06.2023 р. позивачу відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] та належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 14). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 61/2022 до майна померлої [PERSON] (а. с. 50-74), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved