Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений нею з [PERSON] , що був зареєстрований 26.09.1992 року у Таверівській сільській раді Чутівського району Полтавської області, актовий запис № 8. Судові витрати прохала залишити за позивачем. В обґрунтуванні позову вказала, що 26.09.1992 року нею був укладений шлюб із відповідачем [PERSON] , який зареєстрований Таверівською сільською радою Чутівського району Полтавської області, про що зроблений актовий запис № 8. З 2017 року між ними почали виникали сварки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини фактично припинились. На протязі останніх 6 років спільно не проживають та не спілкуються. Спору про майно не мають. Неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя вважає неможливим. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Белей В.М. надійшла заява про розгляд справи без присутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу прохають залишити « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву згідно якої справу прохав розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 26.09.1992 року у Таверівській сільській раді Чутівського району Полтавської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.09.1992 року. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати слід залишити на позивачеві.

Outcome: approved