Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона 25 жовтня 2023 року придбала даний житловий будинок, яким користується з того часу. Вона та відповідачі уклали договір та домовилися засвідчити угоду нотаріально. Позивачка сплатила відповідачам кошти, однак не може належно оформити своє право власності, так як відповідачі втратили оригінали документів на дане майно, ухиляються від їх поновлення та належного посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі, позов визнають, не заперечують обставин, вказаних позивачкою, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали\~справи суд встановив, що відповідачам на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 60,6 м-2, житловою площею 38,7 м-2, за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] доручив [PERSON] укласти договір щодо відчуження цього будинку, що стверджується нотаріально засвідчена довіреність від 20 жовтня 2023 року. У жовтні 2023 року між позивачкою та відповідачами досягнуто домовленості про продаж вказаного майна. За придбане майно позивачка сплатила кошти, які відповідачі отримали і майно було фактично передано позивачці, яка в даний час проживає у придбаному будинку та користується майном. Однак зареєструвати своє право власності позивачка не може, так як відповідачі втратили оригінали правовстановлюючих документів та ухиляються від їх поновлення, ухиляються від виконання угоди. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій №127/02-31 від 08 листопада 2023 року у посвідченні договору купівлі продажу вказаного вище майна відмовлено. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивачка всі свої зобов`язання виконала, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на майно.

Outcome: approved