Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження №41 від 13 вересня 2012 року, складеного виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1416,50 грн., щомісячно з урахуванням індексації згідно із законом для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, на його користь перерахувавши їх на його особистий рахунок - [NUMBER] , відкритий у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» (код отримувача 3271917112). Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків, не бере будь-якої участі у вихованні дитини, матеріально не утримує, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, викладених у позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та день розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надавала. Представники третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування та Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - Трофимчук О.В., Лобенко Т.Г. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечували. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , народився [INFO] , батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . Окрім сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Останнім часом жінка взагалі самоусунулася від виконання батьківських обов?язків, долею дітей цікавиться мало, матеріально їм не допомагає. Діти проживають з прабабусею [PERSON] , [INFO] . З 2021 року сім?я [PERSON] перебуває в полі зору соціальних служб у зв`язку з неналежним виконанням матір?ю батьківських обов?язків відносно дітей та зловживанням алкогольними напоями. З метою запобігання соціального сирітства з нею проводилася кропітка соціальна робота, було вжито вичерпні заходи щодо подолання складних життєвих обставин. [PERSON] постійно змінює місце проживання, веде асоціальний спосіб життя, з дітьми не спілкується, матеріально не утримує. Як вбачається з довідки Орільського старостинського округу Лозівської міської ради від 26.07.2023, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] , співмешканка [PERSON] , [INFO] та донька співмешканки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки КНП «Лозівське ТМО» від 13.07.2023, дитина [PERSON] , [INFO] , наглядається спеціалістами Орільської амбулаторії сімейного лікаря. Прожживає дитина за адресою: [ADDRESS] , в сім?ї свого батька [PERSON] . Хлопчик здоровий, щеплений згідно віку. Батько дитини виконує всі рекомендації медичних працівників. Мати дитини [PERSON] , 1993 року народження, з дитиною ніколи до медичних працівників не зверталась і ніяким іншим способом здоров?я дитини не цікавилась. Відповідно до інформації Виконавчого комітету Лозівської міської ради від 18.07.2023, за інформацією працівників Орільського старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає, ухиляється від виконання батьківських обов?язків відносно сина [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] , батька дитини, останній знаходиться на його повному утриманні. Відповідно до характеристики КЗ «Орільський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області від 18.07.2023, [PERSON] , [INFO] , навчається в закладі з 01.09.2022, матір з дитиною не проживає, ухиляється від виконання батьківських обов?язків, не бере ніякої участі у вихованні та навчанні дитини. З класним керівником учня не контактує. Вихованням дитини займаюсь батько хлопчика, ставлення до [PERSON] в родині батька турботливе, доброзичливе. Згідно характеристики ФОП [PERSON] від 11.07.2023, [PERSON] починаючи з 08.04.2017 по 31.07.2017 працював на посаді будівельника згідно трудового договору; з 01.03.2018 по 31.03.2018 та з 21.06.2018 по 31.01.2020 працював згідно трудового договору на посаді механізатора. За час роботи аварій на довіреній техніці та порушень трудової дисципліни з його боку не було. Завжди відповідально підходив до вирішення поставлених виробничих завдань. Даний працівник є гідним професіоналом. Дисциплінарним стягненням ніколи не піддавався. 3 співробітниками підприємства завжди тактовний, ввічливий і уважний. Доброзичливий і стриманий, в будь-якій ситуації готовий до мирного вирішення конфлікту. Шкідливі звички відсутні. Має правильні життєві пріоритети та орієнтири. Із акта обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 02 серпня 2023 року, складеного службою у справах дітей Лозівської міської ради вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом зі мною, за місцем мого проживання, де для нього створені відповідні умови: є окрема кімната та місце для сну і відпочинку, наявний куточок для навчання та ігор, хлопчик забезпечений сезонним одягом та продуктами харчування, санітарні умови у житлі задовільні. Судом встановлено, що мати дитини, [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації, на протязі тривалого часу не надає дитині [PERSON] , матеріальної допомоги, не піклується про його стан здоров`я, фізичний та духовий розвиток дитини, не цікавиться його навчанням, не створює належні умови для розвитку дитини та й здібностей, відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні, лікуванні, не працює, зловживає спиртними напоями. Остання майже не усвідомлює ситуацію, що склалась, уникає спілкування з працівниками соціальних служб, веде асоціальний спосіб життя, не відповідає на телефонні дзвінки, часто змінює номери телефону, не відчиняє двері під час відвідування її за останнім відомим місцем проживання. З висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Лозівської міської ради, про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради №1206 від 24.10.2023, виконавчому комітеті Лозівської міської ради, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу №6, принципу №7 абз.2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.183 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідачів аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1416,50 грн., щомісячно з урахуванням індексації згідно із законом для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.ст.58,65,67 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Крім цього, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч.1 ст.191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved