Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 92 216 грн. 78 коп., а також судові витрати по справі Свої вимоги мотивував тим, що в порядку п. г ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», страховик має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, який спричинив ДТП та є відповідальним за завдані збитки. Посилався на те, що ДТП відбулася внаслідок того, що відповідачка перед виїздом не перевірила та не забезпечила технічний стан автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого в ньому відмовили гальма, що в подальшому спричинило зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] . Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не прибула, ні заперечень, ні відзиву на позовну заяву не подавала. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що 13 жовтня 2022 року о 16 год. 05 хв. на 28 км. +300 м. автодороги Київ-Вишгород-Десна, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та при виникненні небезпеки, допустила зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортному засобу «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року у справі 363/3374/22, яка набрала законної сили, відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за викладених вище обставин. Як вбачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 13 грудня 2021 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспорту №АТ/1338855 автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю вказаного транспорту, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 13 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування за Полісом №АТ/1338855 від 13 грудня 2021 року. Відповідно до страхового акту ПрАТ «УПСК» № 005/037/022715/22/1 від 07 грудня 2022 року, сума страхового відшкодування становить 92 216 грн. 78 коп. З копії платіжного доручення № 162220737 від 07 грудня 2022 року вбачається, що ПрАТ «УПСК» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 92 216 грн. 78 коп. 31 січня 2023 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію на суму 92 216 грн. 78 коп. з вимогою добровільно відшкодувати завдані нею збитки в дорожньо-транспортній пригоді від 13 жовтня 2022 року, яка останньою не виконана. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Згідно п. 2.3а Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Згідно п. 31.4. Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей. Відповідні технічні вимоги до гальмівної системи необхідні для безпечної експлуатації транспортних засобів передбачено 31.4.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що пошкодження транспортного засобу сталося внаслідок ДТП з вини водія [PERSON] , відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Так, при притягненні [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП встановлено, що 13 жовтня 2022 року ДТП сталося внаслідок порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України та недотриманні безпечної дистанції водієм під час руху транспортного засобу. Зазначене встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року, яка набрала законної сили. Таким чином, зазначені обставини встановлені в передбаченому законом порядку при розгляді справи про адміністративне правопорушення, які повторному доказуванню згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають, мають приюдиційне значення при вирішенні цієї справи, яким суд не може дати іншу оцінку, ніж ту, яка викладена в зазначеній постанові суду. Відтак, вказаною постановою не встановлено, що зіткнення транспортних засобів та пошкодження транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , сталося внаслідок недотримання водієм - відповідачкою у справі, п. 2.3а та п. 31.4.1 Правил дорожнього руху України. Ці обставини в передбаченому законом порядку в справі про адміністративне правопорушення не встановлювалися та причиною ДТП не визнавалися. Твердження позову про те, що ДТП сталося безпосередньо внаслідок того, що в керованому відповідачкою автомобілі відмовили гальма належними, достатніми та допустимими доказами не підтверджено. При цьому, будь-які дані про огляд транспортного засобу та виявлення конкретних технічних несправностей, про які йдеться в п. 31.4.1 ПДР України, та які безпосередньо призвели до ДТП, в матеріалах справи відсутні. Самі тільки письмові пояснення відповідачки при оформленні ДТП про те, що вона декілька разів тиснула на гальма, а автомобіль не зупинився, про виникнення ДТП безпосередньо внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР України не свідчать і обставин встановлених в постанові Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року, спростовувати не можуть. За таких обставин, належних, достатніх і допустимих доказів про те, що ДТП сталося безпосередньо внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим правилам дорожнього руху, суду не надано, а тому доводи позову про це є необґрунтованими і безпідставними Таким чином, порушених прав позивача, які б підлягали захисту судом не встановлено, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed