Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів\~Головного управління національної поліції у Волинській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 травня 2019 року на автодорозі Р-15 із сполученням Ковель-Жовква відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Ямаха» під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] . Водій мотоцикла [PERSON] помер на місці пригоди. 28 травня 2019 року старшим слідчим ГУНП у Волинській області Терлецьким С. М. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019030000000478 за ч. 2 ст. 286 КК України. Позивач зазначає, що він є одним із потерпілих у цьому кримінальному провадженні. Досудове розслідування здійснювалося слідчими СУ ГУНП у Волинській області, а в грудні 2020 року кримінальне провадження № 12019030000000478 передане до СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. Мотивуючи позов, [PERSON] зазначає, що СУ ГУНП у Волинській області та СВ Володимирського РВП ГУНП упродовж тривалого часу, з 28 травня 2019 року вчиняють протиправну бездіяльність у розслідуванні зазначеного кримінального провадження. Строк досудового розслідування перевищує будь-які розумні межі здійснення слідства. Така бездіяльність відповідача грубо порушує його права та завдає значної моральної шкоди. Факт протиправної бездіяльності органів досудового розслідування підтверджується судовими рішеннями, ухваленими за результатами розгляду його скарг. Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає у: 1) навмисному затягуванні досудового розслідування; 2) ігноруванні його прав як потерпілого; 3) безвідповідальному ставленні органу досудового розслідування до виконання своїх посадових обов`язків; 4) постійному перебуванні у стані нервового напруження і стресу; 5) втраті особистого часу на написання заяв, клопотань та скарг до прокуратури та суду, на участь в проведенні слідчих дій, у судових засіданнях, в зв`язку з чим змушений затрачати як вільний так і робочий час; 6) відвідуванні слідчих відділень, судових засідань, що забирає багато часу, який він міг би використовувати на підвищення свого професійного та культурного рівнів, для допомоги рідним, зокрема своїм батькам, які є пенсіонерами і потребують догляду через погіршення стану здоров`я після смерті сина. Враховуючи ступінь моральних страждань, їх тривалість, додаткові зусилля на відновлення своїх прав у статусі потерпілого, надмірну тривалість та неефективність досудового розслідування, позивач визначає завдану йому моральну шкоду в розмірі 85\~000 гривень. На підставі наведеного [PERSON] просить стягнути з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь 85\~000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування. Ухвалою судді від 20 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 12 липня 2023 року до суду надійшов відзив від відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області. Відзив обґрунтовано тим, що слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019030000000478 від 28 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 27 травня 2019 року близько 17 години на автодорозі Р-15 зі сполученням Ковель-Жовква, неподалік від с. Верба відбулось зіткнення мотоцикла «Ямаха» під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] , унаслідок чого водій мотоцикла помер на місці пригоди. Згідно з висновком судово-медичної експертизи [PERSON] перебував в легкому ступені алкогольного сп`яніння. Відповідно до акту медичного освідування водій [PERSON] був тверезий. В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз з метою встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, допитані свідки події, оглянуто відеозаписи з камери спостереження АЗС, проведено слідчий експеримент. Проведеною інженерно-транспортною експертизою механізму та обставин ДТП встановлено, що водій мотоцикла «Ямаха» [PERSON] при дотриманні Правил дорожнього руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] 24 квітня 2020 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Однак, 04 травня 2020 року вказану постанову було скасовано прокурором. На виконання вказівки прокурора за участю свідка, потерпілого, його представника, водія та його захисника 04 червня 2021 року було проведено повторний слідчий експеримент, за результатами якого було призначено інженерно-транспортну експертизу дослідження механізму та обставин ДТП. Згідно висновку експертизи встановлено, що водій мотоцикла «Ямаха» [PERSON] при дотриманні Правил дорожнього руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] . Вкотре за клопотанням потерпілого [PERSON] проведено слідчий експеримент та 05 липня 2021 року призначено інженерно-транспортну експертизу дослідження механізму та обставин ДТП. Згідно з висновком експертизи від 01 листопада 2021 року водій мотоцикла «Ямаха» [PERSON] при дотриманні Правил дорожнього руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] . У березні 2023 року було проведено слідчий експеримент на місці пригоди за участю [PERSON] , його захисника, а також спеціаліста Волинського НДЕЦ МВС. 18 квітня 2023 року призначено судову інженерно-транспортну експертизу дослідження механізму та обставин ДТП, яка наразі перебуває на виконанні у Львівському НДІ судових експертиз. На спростування аргументів позову представник відповідача зазначає, що наявність певних недоліків у процесуальній діяльності посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. На думку ГУНП у Волинській області, оскарження позивачем процесуальних рішень органу досудового розслідування свідчить про реалізацію ним передбачених КПК України прав і не є безумовним доказом неправомірності дій чи бездіяльності, як зазначає позивач. Заявлена сума немайнової шкоди є завищеною та необґрунтованою, оскільки не враховано загальний стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. З огляду на зазначене ГУНП у Волинській області просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 17 липня 2023 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позов, представник відповідача зазначає, що [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження наявності складу цивільного правопорушення наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, без яких державний орган неможливо притягнути до відповідальності та зобов`язати відшкодувати шкоду. Твердження позивача про надмірну тривалість досудового розслідування є його суб`єктивною оцінкою. Приєднані до позовної заяви ухвали слідчих суддів, що слугують основними аргументами позивача на підтвердження позовних вимог, не є рішеннями, які дають право на відшкодування моральної шкоди. На переконання відповідача, факт заподіяння [PERSON] моральної шкоди не підтверджено жодними доказами, а тому відсутня можливість оцінити характер та обсяг його страждань, тяжкість вимушених життєвих змін та ін. Крім того, заявлена позивачем сума моральної шкоди (85 000 гривень) є необґрунтованою. На підставі наведеного Державна казначейська служба України просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 17 липня 2023 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області Мартинюк В. В. у судовому засіданні вимоги позову заперечила з підстав, які зазначені у відзиві, просила в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача Державної казначейської служби України Соловей В. С. у судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю вимог. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019030000000478 від 28 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 27 травня 2019 року близько 17 години на автодорозі Р-15 зі сполученням Ковель-Жовква, неподалік від с. Верба відбулось зіткнення мотоцикла «Ямаха» під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] , унаслідок чого водій мотоцикла [PERSON] помер на місці пригоди. Також установлено, що потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є [PERSON] та його батьки [PERSON] , [PERSON] (а. с. 57). Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 72 від 12 липня 2019 року [PERSON] у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді отримав тяжкі тілесні ушкодження, що в момент їх спричинення викликали смерть. На момент смерті [PERSON] перебував у легкому ступені алкогольного сп`яніння (а. с. 16). В ході досудового розслідування 10 червня 2019 року в якості потерпілого допитано [PERSON] , 12 червня 2019 року допитано свідка [PERSON] , 28 травня 2019 року як свідок допитана [PERSON] . Крім того, 17 грудня 2019 року проведено слідчий експеримент. Також в межах досудового розслідування проведено ряд експертиз (висновок експерта № 308 від 24 жовтня 2019 року, висновок експерта № 240 від 28 серпня 2019 року, висновок експерта № 307 від 29 серпня 2019 року, висновок експерта № 306 від 30 серпня 2019 року) (а. с. 16-18). Відповідно до даних, отриманих в ході слідчих експериментів, 28 січня 2020 року призначено інженерно-транспортну експертизу дослідження обставин та механізму ДТП. Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № 8055 від 17 квітня 2020 року водій мотоцикла «Ямаха» [PERSON] при дотриманні Правил дорожнього руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] . Постановою слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 24 квітня 2020 року кримінальне провадження за № 12019030000000478 від 28 травня 2019 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Така постанова мотивована тим, що в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП і наслідками, що настали, є порушення водієм [PERSON] п. 2.6 а), п. 12.9 б) та п. 12.3 Правил дорожнього руху (а. с. 16-18). Постановою прокурора від 04 травня 2020 року постанову слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 24 квітня про закриття кримінального провадження № 12019030000000478 скасовано (а. с. 20). 20 листопада 2020 року прокурором у кримінальному провадженні та 11 грудня 2020 року процесуальним керівником, прокурором місцевої прокуратури слідчому надано письмові вказівки (а. с. 31, 32). Установлено, що потерпілий в кримінальному провадженні [PERSON] як особисто так і через свого представника адвоката Бакаєвича А. В. брав активну участь у досудовому розслідуванні, неодноразово звертався до слідчого, прокурора, слідчого судді з різного роду клопотаннями, запереченнями, скаргами. 02 березня 2021 року в межах кримінального провадження додатково допитано [PERSON] (а. с. 52). 04 червня 2021 року під відеозапис проведено повторний слідчий експеримент за участю водія [PERSON] , його захисника, свідка [PERSON] , потерпілого [PERSON] та його представника, за результатами якого призначено судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» (а. с. 52). Відповідно до висновку експерта № 01 листопада 2021 року водій мотоцикла «Ямаха» [PERSON] при дотриманні Правил дорожнього руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Рено Трафік» під керування водія [PERSON] (а. с. 52). Постановою слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області від 29 листопада 2021 року кримінальне провадження за № 12019030000000478 від 28 травня 2019 року закрито у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а. с. 50-52). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 січня 2022 року задоволено скаргу [PERSON] та скасовано постанову слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області від 29 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження (а. с. 57-59). 01 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до слідчого в кримінальному провадженні з клопотанням про проведення допиту водія [PERSON] та свідка [PERSON] в його присутності та присутності його адвоката. Постановою слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області від 03 лютого 2022 року вищевказане клопотання позивача було задоволено частково (а. с. 61). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 квітня 2022 року задоволено скаргу потерпілого [PERSON] , зобов`язано уповноважену особу Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області надати відповідь на клопотання потерпілого [PERSON] про ознайомлення із письмовими вказівками прокурора в кримінальному провадженні (а. с. 67). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 червня 2022 року задоволено скаргу [PERSON] задоволено, скасовано постанову прокурора Володимир-Волинської окружної прокуратури від 06 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язано прокурора розглянути клопотання [PERSON] від 04 травня 2022 року (а. с. 70-72). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 червня 2022 року скаргу [PERSON] задоволено, визнано бездіяльність слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області щодо невиконання постанови прокурора від 10 червня 2022 року в кримінальному провадженні від 28 травня 2019 року № 12019030000000478 щодо проведення слідчого експерименту з [PERSON] (а. с. 86-89). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 грудня 2022 року скаргу [PERSON] задоволено, визнано бездіяльність слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області щодо розгляду клопотання потерпілого [PERSON] , зобов`язано слідчого провести слідчий експеримент із залученням статиста та транспортних засобів, із залученням експерта-автотехніка, потерпілого [PERSON] та його представника (а. с. 95-99). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 грудня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про відвід слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області Ольшевського Р. І. в кримінальному провадженні № 12019030000000478 (а. с. 102-104). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 грудня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про відвід слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУПН у Волинській області Нестерука О. М. в кримінальному провадженні № 12019030000000478 (а. с. 109-115). У березні 2023 року було проведено слідчий експеримент на місці пригоди за участю [PERSON] , його захисника, а також спеціаліста Волинського НДЕЦ МВС. 18 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12019030000000478 призначено судову інженерно-транспортну експертизу дослідження механізму та обставин ДТП, яка наразі перебуває на виконанні у Львівському НДІ судових експертиз. Досудове розслідування за вищевказаними кримінальними провадженнями триває. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Аналіз положень статті 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 травня 2021 року у справі № 753/10817/16-ц (провадження № 61-9656св19), зазначено, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості». Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17). Питання щодо відшкодування шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування кримінального провадження, були досліджені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 362/15/16-ц, від 21 липня 2021 року в справі № 646/7015/19, від 01 грудня 2021 року в справі № 308/14232/18, від 23 лютого 2022 року в справі №646/5368/19. У контексті обставин справи, яка розглядається, правовій оцінці підлягають дії органу досудового розслідування щодо ефективності здійснення досудового розслідування, дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019030000000478 від 28 травня 2019 року. Надаючи оцінку наявним у справі доказам, аналізуючи аргументи позову та відзивів на позовну заяву, суд дійшов висновку про доведення позивачем факту порушення його прав внаслідок неправомірної бездіяльності органу досудового розслідування, що, зокрема, підтверджується невиконанням та/або неналежним виконанням слідчим СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області вказівок прокурора, що підтверджується дослідженими судом ухвалами слідчих суддів. Досудове розслідування почалося 28 травня 2019 року та триває до цього часу. При цьому, суд ураховує, що тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019030000000478 від 28 травня 2019 року зумовлена в тому числі проведенням численних експертиз з метою дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, досліджені судом докази в своїй сукупності свідчать про неефективність проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120120300300000050 та його надмірну тривалість. Надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо. Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21 липня 2021 року в справі № 646/7015/19. Суд ураховує, що у зв`язку з неефективним та тривалим проведенням досудового розслідування позивач витрачав час та зусилля на оскарження дій та бездіяльності слідчого, перебував у стані емоційного напруження та дискомфорту, невизначеності від неналежного досудового розслідування та відсутності кінцевого результату за висновками розслідування. Такі обставини дійсно можуть бути підставою для відчуття несправедливості, розчарування у правдивості державних органів, втрати віри в можливість отримати захист з боку держави. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21). Суд ураховує, що позивач належним чином не обґрунтував заявлений розмір моральної шкоди (85\~000 гривень). В обґрунтування розміру завданої моральної шкоди позивач зазначає, що він був змушений змінити свій звичайний спосіб життя, витратив багато часу та зусиль на участь у слідчих діях, на відвідування органу досудового розслідування, прокуратури та суду, що вплинуло на його життєві зв`язки, роботу та рідних. Суд частково погоджується з такими доводами позивача, та,

Outcome: partial