Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноградської міської ради Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] у м. Красноград Харківської області. Свої вимоги заявник обгрунтовує наступним: [PERSON] народився [INFO] , його батьками були [PERSON] , 1912 року народження, та [PERSON] , 1912 року народження. Батьки заявника одружилися 18 червня 1952 року, актовий запис № 64 від 18.06.1952, шлюб зареєстрований Красноградським райЗАГС Харківської області. Брат [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 83 років. Він проживав за адресою: [ADDRESS] , і після його смерті з цього домоволодіння зникли документи, що підтверджують його народження [INFO] та родинний зв`язок з [PERSON] . Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Після смерті брата, [PERSON] позивач через хворобу та введення в Україні воєнного стану, відсутність інформації щодо роботи нотаріусів у той час, пропустив строк для прийняття спадщини. 17 липня 2023 року постановою приватного нотарііуса Красноградського районного нотаріального округу Момот С.В. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Також в постанові нотаріуса вказано, що надані документи не підтверджують родинні відносини з померлим. [PERSON] вважає причину пропуску поважною і просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини 60 днів, та встановити факт родинних відносин з померлим братом [PERSON] . В судове засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Красноградська міська рада направила до суду клопотання про слухання справи за відсутності повноважного представника міської ради , а рішення постановити на розсуд суду. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), одружилися 18 червня 1952 року, шлюб зареєстрований Красноградським райЗАГС Харківської області, актовий запис № 64 від 18.06.1952. 24 липня 1952 року [PERSON] та [PERSON] усиновили [PERSON] , [INFO] . Його батьками були [PERSON] та [PERSON] . Після чого його прізвище та по батькові змінилося на " [PERSON] " та " [PERSON] ", про що зроблено відповідний актовий запис про усиновлення №3 . [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . [INFO] в місті Красноград Харківської області помер [PERSON] . Спадкоємцем за законом, який виявив бажання прийняти спадщину, є його брат [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копією актового запису про усиновлення №3 від 24.07.1952 року. Постановою приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Момот С.В. від 17.07.2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, відсутність документального підтвердження родинних зв`язків з померлим, також вказано, що спадкову справу не заведено. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним для реалізації його спадкових прав. Позивач не має іншої можливості підтвердити факт того, що померлий є його братом, та встановлення цього факту породжує юридичні наслідки, оскільки, з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації прав заявника на спадкове майно після смерті [PERSON] . В ході судового розгляду доведено, що [PERSON] та [PERSON] були братами, їх батьками були [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), вказане підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, тому заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Обґрунтовуючи позов про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] посилається на те, що шестимісячний строк після смерті брата припав на період, коли були запровадженні карантинні обмеженні, пов`язані з розповсюдженням коронавірусної хвороби, та збройною агресією російської федерації проти України, коли державні установи не функціонували, в зв`язку з чим він не міг вчасно потрапити до нотаріуса. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу "легітимних очікувань", що, головним чином, походить від англійського терміну "legitimate expectations" як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що [PERSON] з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved