Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. 31.07.2023 [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] ,, третя особа Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту не проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщини. На обґрунтування доводів позовної заяви зазначено, що після смерті дружини позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивач та син померлої від першого шлюбу [PERSON] (відповідач). Позивач, відповідач та померла [PERSON] були зареєстровані за однією адресою, але відповідач за цією адресою не проживає з 2014 року та по теперішній час. Відповідно, відповідач є таким, що не прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця фактично не проживав з ним. Участь у справі сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Боженко Г.В. вимоги позову підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у його обґрунтування. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надав. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. У судове засідання представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. На вимогу ухвали суду від 02.08.2023 надав посвідчені копії матеріалів спадкової справи № 70929882 (номер у нотаріуса 417 П/2023) після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , [INFO] (позивача), відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Будянським поссовету Харківського району та області, шлюб укладено 17.07.1987 року, актовий запис № 37. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного МУМЮ (м. Харків), актовий запис № 12941). Позивач, його померла дружина [PERSON] та відповідач станом на 22.12.2022 були зареєстровані за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 24.01.2023. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 13.07.2023 Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 70929882, номер у нотаріуса 417 П/2023, за спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.07.2023 вих. № 1120/02-31/П Другої Харківської міської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все належне його дружині майно у зв`язку з тим, що спадщину прийняло двоє спадкоємців та частка у спадщині позивача, виходячи з наявних у спадковій справі заяв та документів, складає 1/2 частку у спадковому майні. З наданих третьою особою копій матеріалів спадкової справи № 417 П/2023, що відкрита після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , вбачається, що спадкодавець заповіту після себе не залишила, заяви про прийняття спадщини від інших осіб, крім позивача, відсутні. В заяві до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори позивач просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на все майно, що належало його померлій дружині, при цьому зазначав, що спадкоємцями за законом є він та син померлої [PERSON] , але він (позивач) на момент смерті спадкодавця проживав з нею постійно, а [PERSON] (відповідач) не проживав. В матеріалах спадкової справи № 417 П/2023 міститься повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . Актовий запис містить також РНОКПП [PERSON] (відповідача) [NUMBER] . Зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 17.07.1987. Головою правління Житлового кооперативу Околиця-1 [PERSON] видано довідку від 24.03.2023, в якій підтверджується, що [PERSON] ,, 1977 року народження, з 1993 року дійсно був зареєстрований і проживав безперервно в квартирі [ADDRESS] . Проте, з 2014 року дома він не з`являвся, ніхто з сусідів його не бачив, по телефону ніхто зв`язку з ним не мав. Довідка підписана також сусідами по під`їзду позивача та відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Житлового кооперативу Околиця-1 є обслуговуючим кооперативом, місцезнаходження [ADDRESS] . Голова правління Житлового кооперативу Околиця-1 [PERSON] є також сусідкою позивача, знає його родину та обставини їх проживання в зазначеному будинку. Допитаний у якості свідка [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснив, що його квартира знаходиться на один поверх вище квартири позивача, від товаришує з позивачем, добре знає його родину, часто бував у них вдома. Також свідок пояснив, що син померлої дружини позивача [PERSON] ще у 2014 році поїхав на заробітки, з того часу і до сих пір за адресою [ADDRESS] не з`являвся та не проживає. Допитана у якості свідка [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , добре знала його родину, близько спілкувалась з його дружиною [PERSON] за її життя, добре знала [PERSON] (відповідача), її брат [PERSON] разом з членами родини часто проводили вихідні у неї вдома в смт. Солоницівка. [PERSON] також разом з батьками та своєю сім`єю часто бував у неї вдома в смт. Солоницівка. Проте з 2014 року свідок [PERSON] його жодного разу не бачила. Брат [PERSON] та його дружина пояснювали, що він поїхав на заробітки, з того часу додому не повертався. Свідок [PERSON] також пояснила, що з певною регулярністю відвідувала квартиру сім`ї свого брата за адресою: [ADDRESS] , та починаючи з 2014 року вона [PERSON] там не зустрічала, його особистих речей не бачила, також [PERSON] протягом останніх років часто скаржилась, що її син [PERSON] їй зовсім не телефонує, не подає про себе ніякої звістки. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Державна реєстрація у квартирі сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) та від 28.04.2021 справа № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Положеннями частин 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, тому останній не може вважатися таким, що прийняв спадщину після матері [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд вважає, що позовну заяву [PERSON] необхідно задовольнити. Судові витрати. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн, стягнувши їх з відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved