Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача - [PERSON] , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача є орган опіки та піклування виконавчого комітету Мамалигівської сільської ради, вказавши, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2012 року по 14.02.2017 року. Вказує що, за час спільного проживання у сторін народився син: [PERSON] , батьком дитини є позивач [PERSON] , який на даний час проживає в с.Стальнівці Дністровського району Чернівецької області, де разом з ним проживає його син, а матір`ю дитини є відповідач [PERSON] , яка умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не доглядає і не займається його вихованням, не цікавиться здоров`ям дитини, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина більше як п`ять років. Вважає, що з метою соціального захисту неповнолітньої дитини є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її сина. Просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її ухиленням від виконання обов`язку по вихованню дитини. В судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи у їх відсутності. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце та дату судового розгляду справи. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мамалигівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої вимоги позову визнають, просять розглянути справу у їх відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьками дитини є сторони по справі. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] на протязі п`яти років не підтримує стосунків з своїм неповнолітнім сином, не робить ніяких спроб налагодити контакт з ним, не займається його вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться його життям, здоров`ям та майбутнім, до сина не приходить, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, що підтверджується висновком органу опіки та піклування. Відповідно до довідки Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області № 125 від 29.03.2022 року встановлено, що дитина [PERSON] , проживає з позивачем [PERSON] в селі Стальнівці та знаходиться на його утриманні, а мати проживає окремо. Крім того доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо її неповнолітнього сина підтверджується висновком про доцільність позбавлення батьківських прав затвердженим рішенням виконавчого комітету Мамалигівської сільської ради №108 від 14.09.2022 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , вихованням неповнолітнього сина не займається, матеріально його не утримує, життям, здоров`ям, майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Разом з тим згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157, 164, 165, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved