Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

30 серпня 2023 року ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429. Враховуючи факт споживання електричної енергії між [PERSON] та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400061380 від 01.01.2019 року. Приєднавшись до договору, відповідач взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема здійснювати оплату вартості електроенергії. За період з січня 2019 року по липень 2023 року, згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови №312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку ПрАТ "Київобленерго" показань приладу обліку, проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 41 008 гривень 09 копійок. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію. Представник позивача ТОВ «Київська обласна енргопостачальна компанія» - адвокат Кричевський В.В. в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання, відповідно до змісту якого вбачається, що останній не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надавала, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між постачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Відповідно до п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Позивач ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429. Судом встановлено, що ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429. Враховуючи факт споживання електричної енергії між [PERSON] та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400061380 від 01.01.2019 року. Приєднавшись до договору, відповідач взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема здійснювати оплату вартості електроенергії. За період з січня 2019 року по липень 2023 року, згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови №312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку ПрАТ "Київобленерго" показань приладу обліку, проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 41 008 гривень 09 копійок. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію. Встановлено, позивач свої зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію, а відповідач всупереч умовам укладеного Договору не здійснює плату за електричну енергію. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у сумі 41 008,09 грн. Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Статтями 526-527, 530 ЦК України, визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved