Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , є власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Житловий будинок належить їй на підставі: - 1/2 частка свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 травня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., реєстр №352, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за №50145094; - 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 04 травня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., реєстр №351 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за №50145090. 11 жовтня 1985 року, її чоловік [PERSON] , отримав позику в сумі 3000 (три тисячі) рублів на ресорному заводі ім.Комінтерна (зараз ПАТ «Синельниківський ресорний завод») на якому в той час працював, на будівництво житлового будинку. На підставі повідомлення №1 від 12.11.1985 року Синельниківського Ресорного заводу ім. Комінтерна Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено обтяження, а саме заборона на відчуження вказаного житлового будинку. 12.10.2006 року вищевказане обтяження, а саме заборона на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , перенесена реєстратором: Перша синельниківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3875758. Наразі, заборона на нерухоме майно за номером запису про обтяження 50145106, щодо заборони на відчуження нерухомого майна перенесена приватним нотаріусом Синельниківського районного Нотаріального округу Монич М.Ю. до Державного реєстру речових прав. Її чоловік [PERSON] , за життя, виплатив заводу грошові кошти взяті у позику і заборгованість перед підприємством ПАТ «Синельниківський ресорний завод», яке є правонаступником Синельниківського Ресорного заводу ім. Комінтерна, у нього відсутня, що підтверджується довідкою № 68, виданою 20 червня 2023 року підприємством. У зв`язку з наявною забороною вона позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , накладену 12 листопада 1985 року Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №1 Синельниківського Ресорного заводу ім.Комінтерна, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження: 50145106 та вилучити відповідний запис про обтяження. Витрати пов`язані з розглядом справи покласти на позивача. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача, ПАТ «Синельниківський ресорний завод» у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, будь-яких заяв та відзиву суду не надавали. Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. у судове засідання не з`явилася, але матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. Позивач, [PERSON] , є власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , частина будинку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , виданого 04 травня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., реєстровий №352, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за №50145094; частина будинку належить на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 04 травня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., реєстр №351 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за №50145090. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 14.06.2023 року, вбачається, що на будинок [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] , накладено Синельниківською державною нотаріальною конторою, заборону на нерухоме майно на підставі повідомлення № 1, Ресорного заводу ім. Комінтерна м. Синельникове від 12.11.1985 року, номер запису про обтяження: 50145106. Відповідно до Рішення №468 11.10.1985 р. - [PERSON] , Ресорним заводом ім. Комінтерна м. Синельникове надано позику у сумі 3000 карбованців на будівництво житлового будинку. Надана суду копія Рішення №468 11.10.1985 р. свідчить про накладення 12 листопада 1985 року приватним нотаріусом Монич М.Ю. Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , заборони на відчуження нерухомого майна до погашення позики. Згідно довідки №68 від 20.06.2023 року виданої ПАТ «Синельниківський ресорний завод», вбачається, що [PERSON] , [INFO] заборгованості перед підприємством Приватне акціонерне товариство «Синельниківський ресорний завод» станом на 20.06.2023 р. не має. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на яке відносно попереднього власника-позичальника [PERSON] , було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю та перешкоджає їй у реалізації належних їй прав. На час вирішення спору судом не отримано відомостей про існування будь-яких вимог, заснованих на зобов`язанні, забезпеченим забороною відчуження майна до [PERSON] , як боржника, а також до позивача, тому на думку суду, продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності [PERSON] . З метою захисту права власності позивача, за відсутності на даний час підстав для його обмеження, в т.ч. шляхом заборони відчуження належного [PERSON] майна, суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved