Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2023 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 вересня 2012 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 419. У шлюбі народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] Зазначила, що через погіршення стосунків вони припинили спільне проживання та наразі до суду скерована позовна заява про розірвання шлюбу. Спільна донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, однак суми, які він перераховує, не є фіксованими, а сплачуються ним в тому розмірі, в якому він вважає за доцільне. Угода про сплату аліментів не укладалась, тому з метою захисту прав дитини на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, вона звернулась з указаною позовною заявою до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2023 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач скористався своїм правом та у встановлений судом строк, 13.11.2023 надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що з урахуванням перебування на його утриманні сина [PERSON] , 2017 року народження, він визнає позовні вимоги в частині розміру аліментів в 1/6 частині від його заробітку. Разом з тим, зазначив, що не погоджується з підставою позову та не визнає обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, оскільки з моменту окремого проживання він сплачує на користь позивача кожні 2 тижні по 4600 грн. та додатково щотижня перераховує на карту доньки 200 грн. Загальна сума сплачених ним сум на користь позивача в якості аліментів за період з 15.08.2023 по 01.11.2023 складає 27\~000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, додатково на банківську карту доньки, за період з 15.08.2023 по 01.11.2023, ним перераховано 3331,00 грн. Таким чином, сума наданих ним коштів в середньому складає 12\~132 грн. на місяць. Відповідач вважає необгрунтованими та безпідставними доводи позивача про те, що надані ним суми грошових коштів на утримання доньки є нестабільними та не забезпечують належного утримання з боку батька, а законні права та інтереси доньки на утримання від батька потребують судового захисту. Також просив у резолютивній частині рішення суду зазначити про зарахування в рахунок виконання рішення суду про стягнення аліментів суми аліментів в розмірі 27\~000 грн., сплачених ним на користь позивача в добровільному порядку. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до наступного. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, 28 вересня 2012 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що в цей же день складено відповідний актовий запис № 419. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З матеріалів справи убачається, та не заперечується відповідачем, що дитина проживає разом з мамою за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181\~Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.\~ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023\~рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2833 гривень. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідач позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачем розмірі, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] , 2013 року народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо заяви відповідача про зарахування коштів в рахунок аліментів суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Пунктом 3 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, передбачено, що у разі якщо боржник сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Отже, на переконання суду, відповідачу доцільно надати квитанції (або їх копії) про сплату аліментів на утримання дитини державному виконавцю, який буде здійснювати виконання рішення, оскільки суд розглядає справи виключно в межах заявлених позивачем вимог та згідно з нормою\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~та ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та покладає на відповідача судові витрати у розмірі 50 відсотків судового збору за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: approved