Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Хлєбніков С.В. звернувся до суду із позовом (в подальшому уточненим у відповіді на відзив) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі Відповідач), у якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ в.о начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» Регіональної філії «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» №681 від 09 грудня 2021 року про відсторонення слюсара 6 (шостого) розряду [PERSON] (надалі Позивач) від роботи\~на час\~відсутності щеплення\~проти COVID-19,\~без збереження\~заробітної плати;\~стягнути з\~AT\~«Укрзалізниця» на\~користь [PERSON] \~середню заробітну\~плату за\~час вимушеного\~прогулу з\~дати відсторонення\~до дати\~відновлення на\~роботі в\~розмірі 21881,20\~грн.; стягнути з AT «Укрзалізниця» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.02.2019 позивач був прийнятий слюсарем шостого розряду у виробничий підрозділ «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця». На цій посаді позивач працює і на даний час. Наказом в.о. начальника виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» №681 від 09 грудня 2021 року позивача було відсторонено від роботи з 09.12.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати. Підставою даного наказу слугував лист-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 30.11.2021, у зв`язку з чим відповідно до статті 46 КЗпП, частини 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Наказу Міністерства охорони здоров`я України N2153 та Постанови Кабінету міністрів №1236 Позивач відстороняється від роботи. Проте, відсторонення працівника від роботи можливе тільки з підстав, що визначені законодавством, зокрема статтею 46 КЗпП України, а тому\~невиконання вимог керівництва, в тому числі щодо документів про наявність щеплення проти COVID-19 або документів\~про протипоказання,\~не може\~бути підставою\~відсторонення працівника. Крім того, вакцинація від\~COVID-19\~не включена\~до календаря\~щеплень ні\~як обов`язкові,\~ні як\~обов`язкові\~профілактичні щеплення\~проти цієї\~інфекційної хвороби\~за епідемічними\~показаннями. Також, позивач не належить ані до працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних підрозділів, ані до працівників місцевих державних адміністрацій, ані до працівників закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідачем, при відстороненні позивача від роботи у зв`язку із відсутністю у нього щеплення проти COVID-19, не дотримано вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині\~отримання письмового\~лікарського підтвердження про\~відмову від\~обов`язкового\~профілактичного щеплення чи акту, складеного у присутності свідків, в разі відмови дати таке підтвердження, а також вимог ч.2 ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо недопуску позивача від роботи саме на підставі подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби. Таким чином, даний наказ виданий з порушенням чинного законодавства України та порушує права позивача на працю, а отже є незаконним та підлягає скасуванню з поновленням позивача на роботі. Також на підставі ст. 235 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного відсторонення позивача від роботи. Серед іншого, своїми діями відповідач, незаконно відсторонивши позивача від роботи та порушивши його право на працю та заробляти собі на життя працею, яке гарантоване Конституцією України та КЗпП України, порушив звичний уклад життя позивача та спричинив позивачу моральну шкоду, яка полягає у розладі душевного здоров`я позивача, моральних стражданнях, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало певний період часу від позивача додаткових зусиль для організації його життя, необхідність боротись за свої права, оскільки позивач був вимушений звертатись до суду та доводити протягом тривалого часу свою правоту, захищаючи свої права. Моральну шкоду, яку відповідач повинен відшкодувати позивачу останній оцінює у розмірі 50000 грн. З огляду на викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.02.2022 позовну заяву залишено без руху. На виконання вказаної ухвали 17.02.2022 позивачем усунуто недоліки. Ухвалою судді від 22.02.2022 відкрите провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.04.2022 судом отримано відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначає, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» Поставою КМУ №83 (із змінами та доповненнями) включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Таким чином, у керівників підрозділів АТ «Укрзалізниця» (роботодавців) є об`єктивний обов`язок провести відсторонення від роботи усіх підлеглих працівників у разі їх відмови або ухилення від проведення профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 на період карантину. В протилежному випадку посадові особи можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності на підставі ст.44-3 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі від 34000 грн. до 170000 грн. Позивач відсторонений від роботи саме за відмову або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 у порядку встановленому законом, а не за відсутність у нього підтверджуючих документів чи неповідомлення інформації про щеплення. Зі змісту Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року №1645- III (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) не випливає висновок про заборону проводити обов`язкові профілактичні щеплення від інфекційних хвороб, які не внесені до Календаря профілактичних щеплень. Навпаки в ч.1 ст. 12 цього закону наведений вичерпний перелік хвороб, обов`язкові профілактичні щеплення проти яких вносяться до календаря щеплень. Гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-СоV-2, до цих хвороб не віднесена. Твердження Позивача про неотримання ним письмового лікарського підтвердження про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення і як наслідок недотримання відповідачем процедури відсторонення від роботи спростовується обов`язком працівника самостійно і добровільно звернутись до відповідного медичного працівника для проведення такого профілактичного щеплення. Разом з цим у статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено право лікаря взяти у громадянина відповідне письмове підтвердження про відмову від профілактичного щеплення. Тому, видання наказу про відсторонення від роботи слюсаря Моторвагонного депо Тернопіль Посувайла В.М. відповідає вимогам діючого законодавства. Також, безпідставною є вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки відсторонення позивача від роботи не було ініціативою роботодавця, а було вимушеною необхідністю з метою виконання чинного законодавства щодо вакцинації окремих категорій громадян, а не з ініціативи роботодавця без законних підстав із зупиненням виплати заробітної плати, як про це зазначає позивач. Крім того, для розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивачем використана довідка про усю нараховану йому заробітну плату за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року із врахуванням його роботи у змінному режимі згідно графіка, коли враховується погодинна норма робочого часу. Щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди відповідач вважає, що сума, про яку просить позивач, суперечить засадам розумності, виваженості та справедливості. 31.05.2022 судом отримано відповідь позивача на відзив, у якому представник позивача позовні вимоги уточнив у вищенаведеній в першому абзаці описової частини рішення редакції та підтримує їх в повному обсязі. Зазначає, що відповідач в наказі не зазначав посилання на підстави, які наведенні у ст. 46 КЗпП, а обґрунтовував наказ актом листом-ознайомленням про обовязкове профілактичне щеплення проти COVID-19, що є неправомірним та незаконним. Такої підстави, як ненадання документів про наявність щеплення проти COVID-19 або документів про протипоказання для відсторонення від роботи законодавством не передбачено. Крім того, обов`язковою та єдиною підставою для визначення додаткових профілактичних щеплень є діяльність, яка може призвести до зараження працівників та/або поширення ними інфекційних хвороб. У той же час, оскаржуваний наказ не містить мотивування, що діяльність відповідача та відповідно позивача відноситься до діяльності, яка може призвести до зараження інших осіб. Посилання відповідача у оскаржуваному наказі, як на підставу відсторонення позивача від роботи на ненадання документів про наявність щеплення проти COVID-19 або документів про протипоказання, є порушенням вимог частин другої та шостої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Тому, цей наказ не містить відомостей на підтвердження відмови позивача здійснити щеплення у порядку, встановленому частиною шостою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Відповідачем не надано доказів того, що обмежувальний захід, у виді відсторонення позивача від роботи, до якого вдався відповідач і який мав для позивача негативні наслідки, сприяв досягненню заявленої державними органами мети запобіганню зараженню вірусом. Однак, оскільки протягом розгляду даної цивільної справи, відповідно до Наказу №34 від 21.01.2022 року, відповідачем було допущено позивача до роботи з 21 січня 2022 року, позивач вважає за необхідне зменшити свої позовні вимоги та відмовитися від позовної вимоги, щодо поновлення позивача на роботі. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вказує наступне. З довідки про доходи №2325 від 28 грудня 2021 року, яка була видана відповідачем позивачу, вбачається, що за останні два місяці, що передували відстороненню позивача від роботи (жовтень-листопад 2021 року) позивач отримав сукупну заробітну плату в розмірі 34511,63 грн. Відповідно до графіку роботи підсобно-заготівельного цеху моторовагонного депо Тернопіль за грудень 2021 року, кількість робочих годин у жовтні-листопаді становила 347 годин (512 год. -165 год.). Середньогодинна заробітна плата позивача становить 99,46 грн. (34511,63 грн./347 годин). Період за який підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу починається 09 грудня 2021 року та закінчується 21 січня 2022 року днем виходу на роботу. Відповідно до графіків роботи підсобно-заготівельного цеху моторовагонного депо Тернопіль за грудень 2021 року та січень 2022 року, які були долучені відповідачем до відзиву, норма робочого часу за цей період становить 220 годин, а саме: з 09 по 31 грудня 2021 року -121 робочих годин; з 01 по 20 січня 2022 року - 99 робочих годин. А отже, позивачем не отримано заробітну плату в сумі 21881,20 грн. за 220 годин вимушеного прогулу (99,46 грн. х 220 годин). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного відсторонення позивача від роботи, за період з 09 грудня 2021 року по 20 січня 2022 року включно в розмірі 21881,20 грн. Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. Протокольною ухвалою суду від 31.05.2022 замінено неналежного відповідача Регіональну філію «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на належного Акціонерне товариство «Українська залізниця». 02.06.2022 судом отримано заперечення відповідача на відповідь позивача, згідно якого сторона відповідача підтримує доводи викладені у відзиві на позов та додатково зазначає, що відповідач не зобов`язаний доводити, що позивач за характером своєї роботи чи станом здоров`я становить небезпеку поширення інфекції серед населення України, оскільки є працівником акціонерного товариства «Українська залізниця», яке компетентним органом - Міністерством охорони здоров`я включене до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відповідно до долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву документів (наказ про відпустку, довідка про середньогодинну заробітну плату, графік роботи на грудень 2021 року) [PERSON] з 20.12.2021 по 19.01.2022 включно перебував у черговій оплачуваній відпустці, а з 21.01.2022 на підставі наказу від 21.01.21 р. №34 приступив до роботи у зв`язку з проведенням щеплення. Таким чином, втрачений позивачем заробіток за час відсторонення може складати 5469,20 грн. (99.44 - середньогодинний заробіток х 55 - кількість годин невиходу на роботу у грудні 2021 року). Ухвалою Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 18.10.2022\~за заявою\~представника позивача\~провадження у\~даній цивільній\~справі зупинено\~до закінчення\~перегляду в\~касаційному порядку\~ВПВС цивільної\~справи №130/3548/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до Акціонерного\~товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.07.2023 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 25.10.2023 судом отримано пояснення третьої особи, згідно яких Профспілка «Первинна профспілкова організація моторвагонного депо Тернопіль вільної профспілки машиністів України» просить позовні вимоги задовольнити. Вказує на те, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо забезпечення направлення позивача на медогляд для перевірки наявності/відсутності протипоказань до вакцинації проти хвороби COVID-19; не дотримався вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», щодо отримання письмового лікарського підтвердження про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення чи акту, складеного у присутності свідків, у разі відмови дати таке підтвердження; не дотримався вимог ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», щодо не допуску позивача до роботи саме на підставі подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідач не навів жодних фактів, які б підтверджували нагальність потреби у відстороненні саме позивача від роботи. Не доведено, що обіймаючи свою посаду позивач міг спричинити поширення коронавірусної інфекції серед працівників «Укрзалізниці», учасників дорожнього руху тощо. Комісією «Первинна профспілкова організація моторвагонного депо Тернопіль вільної профспілки машиністів України» було проведено індивідуальну оцінку виконуваних позивачем трудових обов`язків, щодо наявності загрози, яку потенційно при їх виконанні може нести невакцинований проти COVID-19 працівник. Встановлено, що у [PERSON] , при виконанні ним трудових обов`язків слюсаря рухомого складу 6 розряду відсутня необхідність особисто контактувати з іншими людьми, він не може спричинити поширення коронавірусної інфекції COVID-19 ані серед працівників АТ «Укрзалізниця», ані серед інших учасників дорожнього (залізничного) руху. Отже, наказ виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» №681 від 09 грудня 2021 року є не законним та підлягає скасуванню, оскільки дії роботодавця в цьому випадку, щонайменше, були непропорційними переслідуваній легітимній меті, для досягнення якої держава передбачила можливість відсторонення працівника від роботи. Враховуючи, що незаконний наказ призвів до незаконного відсторонення від роботи та вимушеного прогулу позивача, підлягають до судового захисту і позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з дати відсторонення до відновлення на роботі, а також і стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 14.11.2023 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Однак, в судовому засіданні 25.10.2023 надав свої усні пояснення, суть яких відповідає тому, що наведено у відповідних заявах по суті справи. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання 14.11.2023 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Однак, в судовому засіданні 25.10.2023 надав свої усні пояснення, суть яких відповідає тому, що наведено у відповідних заявах по суті справи. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання 14.11.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Однак, в судовому засіданні 25.10.2023 надав свої усні пояснення, суть яких відповідає тому, що наведено у письмовому поясненні третьої особи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 02.02.1976 та наказу №37/ос від 06.02.2019, [PERSON] з 07.02.2019 прийнятий на посаду слюсаря з ремонту рухомого складу 6 розряду в підсобно-заготівельний цех виробничого структурного підрозділу «Моторновагонне депо Тернопіль» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця». 30.11.2021 [PERSON] було ознайомлено з листом-ознайомленням, згідно якого позивач своїм підписом, серед іншого, підтвердив необхідність отримання ним обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. В листі також зазначено, що його відмова або ухилення від обов`язкового щеплення може бути підставою для відсторонення його від роботи з 09.12.2021. Не пізніше 08.12.2021 необхідно пред`явити безпосередньому керівнику документ, який підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією чи кількома дозами вакцини, або висновок лікаря щодо наявності протипоказань до проведення такого щеплення. 09.12.2021,

Outcome: partial