Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом[PERSON] до [PERSON] , третя особа : [PERSON] про визнання договору дарування житлового будинку недійсним. 31 жовтня 2023 року по справі ухвалено судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. 06 листопада 2023 на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Чубенко С.В. надійшла заява разом з додатками про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, якою представник відповідача просить суд стягнути з позивача судові витрати понесені на оплату [PERSON] правової допомоги в розмірі 33 657 грн. Сторони у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача адвокат Кибало А.Я. подав заперечення щодо заявлених вимог, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні вимог представника відповідача. Суд, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно вимог ст. 89 ЦПК України, приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 жовтня 2023 року по справі ухвалено судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Представник відповідача у судовому засіданні від 31 жовтня 2023 року зробила заяву про те, що докази судових витрат будуть подані до суду у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. 06 листопада 2023 на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Чубенко С.В. надійшла заява разом з додатками про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, якою представник відповідача просить суд стягнути з позивача судові витрати (оплату правової допомоги) в розмірі 33 657 грн. На підтвердження і обґрунтування понесених стороною витрат суду надано : копію договору про надання правової допомоги від 12 жовтня 2022 року укладеного між Адвокатським бюро «Чубенко Сніжана Василівна» та[PERSON] , акт виконаних робіт від 03 листопада 2023 року. Згідно розділу п. 3.1 договору про надання правової допомоги, одна година роботи адвоката вартує 100% прожиткового мінімуму доходів громадян. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребу-ванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За приписами ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідан-ня, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 червня 2021 року, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касацій-ного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічна позиція викладена Європейським судом з прав людини у п. 115 рішення «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, де суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, представник представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними». Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встанов-лення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Су2ду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). З акту виконаних робіт вбачається, що представник відповідача Чубенко С.В. надала [PERSON] наступні послуги з надання правової допомоги : 12 жовтня 2022 року - укладення договору про надання правової допомоги; консультація з клієнтом щодо тактики та стратегії ведення справи - 1 год. 00 хв., з 12 по 31 жовтня 2022 року - вивчення матеріалів справи (опрацювання документів, вивчення позицій інших учасників), підготовка та надсилання процесуальних документів (заяви, клопотання) - 6 год. 00 хв., з 12 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2023 року - участь в судових засіданнях - 5 год. 00 хв., 03 листопада 2023 року - підготовка та підписання акту виконаних робіт - 1 год. 00 хв. Загальна кількість затраченого часу - 13 год. 00 хв. З матеріалів справи вбачається, що судові засідання за участю представника відповідача Чубенко С. В. проводились в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. Так, 03 березня 2023 року судове засідання тривало 1 год. 16 хв., 13 липня 2023 року - 48 хв., 31 жовтня 2023 року - 47 хв. Загальна тривалість перебування представника відповідача в судовому засідання становить 2 год. 51 хв. Таким чином, [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях представника у розмірі 7767 грн. 00 коп. Відтак, всього, протягом розгляду даної справи та в межах дії вказаного вище договору, [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 28 479 грн. 00 коп., а не в розмірі 33 657 грн. 00 коп., як вказано у заяві. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З огляду на ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Таким чином, з урахування принципу співмірності, передбаченого у даному випадку ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, за яким слід стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 479 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved