Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», про відшкодування збитків. Предметом позову було стягнення з [PERSON] на користь позивача збитки внаслідок ДТП у розмірі 18044,28 грн., з яких: 16544,28 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою; 1500,00 грн. - франшиза. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 року заяву ПрАТ «СК «АРКС» про зменшення позовних вимогвід 27.10.2023 року - залишено без розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 року Провадження у справі №761/27500/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування збитків, в частині позовних вимог щодо стягнення франшизи у розмірі 1500,00 грн.- закрито. Предметом позову є стягнення з [PERSON] на користь позивача збитки внаслідок ДТП у розмірі 16544,28 грн., з яких: 16544,28 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ПрАТ «СК «АРКС» (далі - позивач) та [PERSON] (далі - страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 40600а0к3. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням ТЗ «Land Rover; Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] . 18.08.2020 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «Land Rover; Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням страхувальника та ТЗ «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - відповідач). Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року по справі № 761/29811/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. До ПрAT «CK «АРКС» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. ПрAT «CK «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №ARX2617460 у розмірі 73894,78 грн. У зв`язку із тим, що цивільно-правову відповідальність власника ТЗ «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , за договором обов`язкового страхування № ЕР120370725 у ПрAT «СГ «TAC», ПрAT «CK «АРКС» звернулася до ПрAT «СГ «TAC» із заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу та остання здійснила виплату у розмірі 55850,50 грн. на користь позивача. Отже, сума, яка підлягає стягненню із відповідача складає 18044,28 грн. (73894,78 - 55850,50). У зв`язку із викладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав до відповідача. Відповідач подав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в сумі 72394,78 грн., що дорівнює сумі страхового відшкодування 73894,78 грн., зменшеного на розмір франшизи 1500,00 грн. Крім того, відповідач виконав свій обов`язок щодо сплати франшизи у розмірі 1500,00 грн. Третя особа подала до суду відзив в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ПрAT «СГ «TAC» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування, зменшеного на розмір франшизи, та сплатило на виплату на користь позивача у розмірі 72394,78 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 40600а0к3. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням ТЗ «Land Rover; Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] . 18.08.2020 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «Land Rover; Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням страхувальника та ТЗ «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року по справі №761/29811/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрAT «CK «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №ARX2617460 у розмірі 73894,78 грн. Цивільно-правову відповідальність власника ТЗ «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , за договором обов`язкового страхування № ЕР120370725 у ПрAT «СГ «TAC». Розмір франшизи за договором становить 1500,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції №154160 від 21.01.2021 року, ПрAT «СГ «TAC» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрAT «CK «АРКС» у розмірі 72394,78 грн. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою суду, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказане підтверджується також і висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц. Так, Верховний Суд у своєму висновку керується правилами частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому. Висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, сформульовані також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, а також у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року №61-1836св17, від 28 лютого 2018 року № 61-134св18. Верховним Судом не встановлено підстав відступити від зазначених правових висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що страховиком відповідача здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача в повному обсязі, крім того, відповідач сплатив франшизи страхового відшкодування, а тому позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, у зв`язку із чим, позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Outcome: dismissed