Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , померлої [INFO] та про визнання за ним права на спадкування на підставі ст. 1276 ЦК України в порядку спадкової трансмісії після смерті рідної тітки [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно до дня смерті проживала в с. Нова Митниця, Дубенського району Рівненської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,05 га відповідно до сертифікату на право на земельну частку. За період свого життя [PERSON] спадщину після смерті рідної сестри [PERSON] оформити не встигла та померла [INFO] . Заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, у зв`язку з чим ускладнюється видача позивачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії згідно ст. 1276 ЦК України. Після смерті [PERSON] позивач, як рідний син померлої, прийняв спадщину у встановлений законом строк. В той же час, звернувшись до приватного нотаріуса за оформленням спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] , отримав відмову через пропущений шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, відсутності доказів постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини та доказів родинних зв`язків з померлою. У зв`язку із зазначеним, вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 10.10.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, свої інтереси в суді довірив представляти адвокату Бернацькому П.В. Представник позивача адвокат Бернацький П.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Крупецька сільська рада Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом позивача [PERSON] . Спадщину після смерті їх матері [PERSON] він не приймав та поступився нею братові. Претензій щодо спадкового майна після смерті рідної тітки [PERSON] немає та не заперечує щодо переходу права на спадкування після смерті [PERSON] в порядку спадкової трансмісії позивачу [PERSON] . Також суду пояснив, що померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, проживали в одному селі Нова Митниця, Дубенського району, піклувалися одна про одну. Його брат [PERSON] на час їх смерті також проживав з ними разом, піклувався про них, допомагав їм по господарству. Він також по мірі можливості приїжджав в гості допомогти. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожна окремо суду пояснили, що з народження і по теперішній час проживають в с. Нова Митниця, Дубенського району Рівненської області. Померлих [PERSON] та [PERSON] знають як односельців. Вони були рідними сестрами, проживали разом. З ними на час смерті також постійно проживав позивач [PERSON] , допомагав їм, піклувався про них, оскільки по стану здоров`я вони потребували допомоги. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно відповіді державного архіву Львівської області від 19.06.2023р. зазначено, що списки осіб, переселених з села Межибрід Саноцького повіту (Польща) в Україну в 1939 році, на зберігання до державного архіву Львівської області не надходили, а тому надати довідку про переселення родини [PERSON] не можливо (а.с. 14). Згідно відповіді Радивилівського відділу ДРАЦС у Дубенському районі Рівненської області від 12.10.2023р. на [PERSON] , [INFO] складений поновлений актовий запис про народження №39 від 16.02.1952р., відповідно до якого батьком дитини вказаний [PERSON] , місце народження: Львівська область, Саноцький район, с. Межибрід. Актовий запис про народження [PERSON] відсутній. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 20.10.1973р., між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно відомостей про [PERSON] , остання народилася в с. Межибродь, Санокського району, Польща (а.с. 11). Згідно довідки Рідківського старостинського округу Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області від 29.05.2023р. склад сім`ї [PERSON] , 1934 р.н., яка зареєстрована за адресою: с. Нова Митниця, Козинського району Рівненської області на підставі погосподарської книги за 1953р., 1954р., 1955р. був наступний: [PERSON] , сестра, 1917 р.н.; [PERSON] , племінниця, 1943 р.н.; [PERSON] , племінник, 1945 р.н.; [PERSON] , мати, 1886 р.н. (а.с. 17). Відповідно до довідки Рідківського старостинського округу Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області від 23.03.2023р. [PERSON] , [INFO] була постійної жителькою села Нова Митниця, Дубенського району Рівненської області та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження від 30.08.2023р. у складі комісії: старости Рідківського старостинського округу Крупецької сільської ради Поворознік В.В., сусідів [PERSON] , [PERSON] при проведенні обстеження проживання [PERSON] було встановлено, що останній проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою протягом 2004р-2005р. проживали [PERSON] та її сестра [PERSON] (без реєстрації). Разом вони вели особисте селянське господарство (а.с. 15). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2004р., [PERSON] померла [INFO] в с. Нова Митниця, Радивилівського району Рівненської області (а.с. 10). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0185466, [PERSON] належало право на земельну частку пай агрофірми «Україна» розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2005р., [PERSON] померла [INFO] в с. Нова Митниця, Радивилівського району, Рівненської області (а.с. 9). Таким чином, як вбачається з усіх представлених документів, показів свідків [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення юридичного факту родинних відносин необхідне позивачу для подальшого прийняття спадщини, спадкування майна. Таким чином, факт родинних відносин має юридичне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є доведеним та в цій частині позов підлягає задоволенню. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката (а.с. 12). Згідно відповіді Рівненського обласного державного нотаріального архіву від 18.10.2023р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] померла сестра [PERSON] . [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після її смерті спадщину у передбаченому законом порядку прийняв позивач по справі, рідний син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач просить визнати за ним право на спадкування в порядку спадкової трансмісії, зважаючи на те, що його мати не встигла прийняти спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , оскільки незабаром також померла. Реалізувати таке своє право він не може через відмову нотаріуса. Так, згідно довідки приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчука В.І. від 18.09.2023р., видану [PERSON] вбачається, що завести спадкову справу після смерті [PERSON] не видається можливим, так як спадкоємець за законом ( [PERSON] ) пропустив встановлений законом на даний час шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та не має документального підтвердження, що він постійно проживав (був зареєстрований у встановленому законом порядку) разом з спадкодавцем на час його смерті. Жодних відомостей щодо права спадкування в порядку спадкової трансмісії у відповіді не йдеться (а.с. 18). Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти (трансмітент), право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців-трансміссаров (спадкова трансмісія). Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті, до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Зазначена позиція викладена в постанові КЦС ВС від 01.09.2021р. (справа № 720/2683/19). З урахуванням викладеного, право на спадкування в порядку спадкової трансмісії до позивача могло б перейти лише у разі смерті його матері [PERSON] протягом шести місяців після смерті [PERSON] . Як вбачається з копій свідоцтв про смерть, [PERSON] померла через 9,5 місяців після смерті [PERSON] , а тому до позивача не перейшло право на спадкування в порядку спадкової трансмісії, а виникло право спадкування після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу могла вже успадкувала спадщину після смерті [PERSON] шляхом прийняття її, проживаючи разом з померлою, або ж саме у позивача, як спадкоємця п`ятої черги після смерті тітки [PERSON] у разі надання доказів прийняття спадщини, про що власне і було зазначено нотаріусом. Слід також зазначити, що в силу ст. 1276 ЦК України право спадкування в порядку спадкової трансмісії не можна визнавати, як просить позивач, воно або є, якщо присутні всі складові трансмісії, або немає, а тому на думку суду, позивачем обраний невірний спосіб захисту. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача в частині визнання за ним право на спадкування в порядку спадкової трансмісії задоволенню не підлягають.

Outcome: partial