Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Однак 14.04.2023 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких, просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей та стягнути з відповідачки аліменти. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини до актового запису про її народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В зв`язку неналежним виконанням батьківських обов`язків [PERSON] , що призвело до створення умов загрозливих для життя та здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Новопразької селищної ради було прийнято рішення від 15.12.2021 року №130 про доцільність відібрання дитини з сім`ї [PERSON] без позбавлення батьківських прав, та на підставі зазначеного рішення 17.12.2021 року дитину було відібрано від матері, що підтверджується відповідним актом та влаштовано до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрійської міської ради». Згідно направлення служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року №01-24/01-33/21 [PERSON] була влаштована до дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Перлинка». У зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану, 01 березня 2022 року вихованців дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Перлинка» було евакуйовано до Литовської Республіки м. Тракай. 04 серпня 2022 року [PERSON] була повернута в Україну та влаштована до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради від 27 січня 2023 року №19 малолітню [PERSON] було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя де вона і знаходиться на даний час. З 2021 року і по теперішній час [PERSON] перебуває на обліку сімей, що потрапили у складні життєві обставини та постійно отримує соціальні послуги. Відповідно до висновку акту оцінки потреб сім`ї від 13.10.2022 року №98, сім`я [PERSON] перебуває в складних життєвих обставинах, в зв`язку з неналежними санітарно-гігієнічними умовами проживання. [PERSON] разом з фахівцем із соціальної роботи було розроблено план поетапного налагодження матеріально-побутових умов сім`ї, а саме пошук можливостей додаткового заробітку для сім`ї, налагодження контакту з дитиною, планування бюджету сім`ї та витрат, поступовий ремонт будинку із урахуванням можливостей сім`ї. За весь період перебування на обліку та роботи матері з соціальним фахівцем в період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року матеріально-побутові умови сім`ї не змінились. Дані факти підтверджуються інформацією наданою КЗ «ЦНСП Новопразької селищної ради» в листі від 11 квітня 2023 року №38/01-11. Враховуючи те, що родина [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Новопразької селищної ради та в комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг Новопразької селищної ради», як така, що потрапила в складні життєві обставини, з даною сім`єю проводилась постійна робота щодо зміни у поведінці матері, належного виконання нею батьківських обов`язків, створення умов для належного проживання та утримання дитини, з [PERSON] неодноразово проводилися бесіди, консультації щодо повернення дитини в сім`ю та належним виконанням батьківських обов`язків, натомість належних висновків щодо зміни у поведінці та стану виконання батьківських обов`язків вона не зробила, Новопразька селищна рада, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити гр. [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 13 квітня 2023 року №48. Відповідачка ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, просила їх задовольнити у повному обсязі. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідачка у судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [PERSON] народилась [INFO] , у графі батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до відповіді від 21.12.2021 року, наданої в.о. начальника відділу Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що 03.06.2009року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено актовий запис про народження на [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до характеристики, наданої селищним головою, [PERSON] в смт. Нова Прага проживає близько десяти років. В даний час ніде офіційно не працює, за час проживання на території Новопразької селищної ради ніяких скарг та заяв від жителів до виконкому селищної ради в письмові формі не надходило. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.10.2021 року, складного начальним у справах дітей [PERSON] , спеціалістом відділу освіти, молоді, спорту, охорони здоров`я, культури та соціального захисту населення селищної ради [PERSON], головним спеціалістом відділу освіти, молоді, спорту, охорони здоров`я, культури та соціального захисту населення селищної ради [PERSON], дільничним офіцером поліції [PERSON], спеціалістом із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] , вбачається, що було обстежено житлові - умови проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , остання проживає за адресою [ADDRESS] . Мати відмовилась пускати до будинку. Умови проживання, територія біля будинку не огороджена. Вікна в деяких кімнатах вибиті та затулені поліетиленом. Мати офіційно не працює, виплат не отримує, огород не саджає. Відповідно до висновку комісії, останні вирішили проводити профілактичну бесіду, тримати сім`ю на контролі. Забезпечити належними умовами дитину. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.11.2021 року, складного начальним у справах дітей [PERSON] , спеціалістом відділу освіти, молоді, спорту, охорони здоров`я, культури та соціального захисту населення селищної ради [PERSON], головним спеціалістом відділу освіти, молоді, спорту, охорони здоров`я, культури та соціального захисту населення селищної ради [PERSON], дільничним офіцером поліції [PERSON], спеціалістом із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] , вбачається, що було обстежено житлові - умови проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , остання проживає за адресою [ADDRESS] . Мати відмовилась пускати до будинку. Умови проживання, ззовні будинок занедбаний, вікна в деяких кімнатах вибиті та затулені поліетиленом, запаси дров відсутні. Відповідно до висновку комісії, останні вирішили проводити профілактичну бесіду, тримати сім`ю на контролі. Забезпечити належними умовами дитину. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.11.2021 року, складного начальним у справах дітей [PERSON] , спеціалістом відділу освіти, молоді, спорту, охорони здоров`я, культури та соціального захисту населення селищної ради [PERSON], головним спеціалістом відділу освіти, молоді, спорту, охорони здоров`я, культури та соціального захисту населення селищної ради [PERSON], дільничним офіцером поліції [PERSON], спеціалістом із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON], вбачається, що було обстежено житлові - умови проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , остання проживає за адресою [ADDRESS] . Мати відмовилась пускати до будинку. Умови проживання, територія біля будинку не огороджена. Вікна в деяких кімнатах вибиті та затулені поліетиленом. Відповідно до висновку комісії, матір ігнорує рекомендації, дитина до школи ходить з пропуском та має неохайний вигляд. Забезпечити належними умовами дитину. Відповідно до характеристики, наданої на [PERSON] , 2009 року народження, вбачається, що остання навчається в Новопразькому НВО з першого класу. У дівчинки були проблеми з навчанням, поведінкою та спілкуванням з товаришами із початкових класів. За весь час навчання дівчинка проявляла себе як безвідповідальна учениця. Навчається погано, систематично не виконує домашнє завдання, потребує постійного контролю за навчанням зі сторони вчителів. Мати практично не приділяє уваги вихованню доньки, не допомагає у навчанні. Відповідно до розпорядження селищного голови Новопразкої селищної ради Богдан Куруп, взято на облік дитину, яка проживає в сім`ї [PERSON] , [INFO] , що потрапила в складні життєві обставини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новопразької селищної ради від 15.12.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . ОЦІНКА СУДУ Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки позов визнається відповідачем, про що свідчить його письмова заява, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідачка по справі - [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідач, відповідно до вимог ст. 150 СК України, має обов`язки піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитину, готувати її до самостійного життя. Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують невиконання відповідачкою батьківських обов`язків щодо доньки, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. НОРМИ ПРАВА Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у припичі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного Кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачка байдуже ставиться до дітей, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Позивачем доведено ті обставини, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не створила належних умов проживання для доньки, не цікавиться її успіхами, після відібрання від матері жодного разу не відвідували її, не працює. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню доньки, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо неї є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. астиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 28.12.2021 року, отже аліменти підлягають стягненню з 28.12.2021 року. Норми п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку,

Outcome: approved