Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 16.07.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2827 та стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь позивачки безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 19 735,05 грн. та судові витрати, стягнути з Приватного виконавця Яцишина А.М. на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2 703,85 грн. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вчинений виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на те, що нотаріусом не було з`ясовано безспірність вимоги на час вчинення ним виконавчого напису 16.07.2021 року, крім того вказує про неможливість вчинення виконавчого напису на договорі, який не посвідчено нотаріально. Щодо повернення безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів позивачка зазначила, що з АТ «Ідея Банк» підлягають стягненню грошові кошти в сумі 19735,05 грн., що примусово сплачені позивачкою відповідно до платіжної інструкції №21091 від 08.08.2022 року, а з приватного виконавця - грошові кошти в загальній сумі 2703,85 грн, що отримані виконавцем на підставі платіжних інструкцій №№21089, 21092, 21090 від 08.08.2022 року, з них: 1973,50 - основна винагорода виконавця та 730,35 грн. - витрати виконавчого провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України, а третім особам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання пояснень на позовну заяву. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2023 заяву представника позивачки [PERSON] - адвоката Кузьміна Д.Л. про забезпечення позову у цій справі - задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 16.07.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №2827. 23.06.2023 на адресу суду від представника позивачки адвоката Кузьміна Д.Л. надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача АТ «Ідея Банк» на користь позивачки 22 665,10 грн., та з приватного виконавця Яцишина А.М. безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2 996,85 грн. Заяву про збільшення позовних вимог обґрунтовує тим, що вже після подання позову та до фактичного виконання ухвали суду про забезпечення позову в цій справі, на підставі постанови приватного виконавця від 05.05.2023 року звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , та додатково стягнуто загальну суму в розмірі 3 223,05 грн. з яких 293,00 грн. - основна винагорода приватного виконавця та 2 930,05 грн. - сума боргу на користь стягувача. 01.08.2023 відповідач АТ «Ідея Банк» через свого представника надало відзив, у якому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що виконавчий напис вчинено з дотриманням чинного законодавства. Крім того, позивачці 11.06.2021 року АТ «Ідея Банк» надіслано вимогу про усунення кредитних зобов`язань, за допомогою, якої позивачка була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість згідно Кредитного договору, вказано розмір боргу, а також з чого він складається, попереджено по можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на вибір відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги. Щодо стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зазначає, що вартість нібито наданих послуг, які просить стягнути позивач є необґрунтованою, має бути зменшеною до нуля гривень та відмовлено в стягненні таких витрат. В зв`язку з вищезазначеним, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У наданий ухвалою про відкриття провадження строк, пояснення третіх осіб до суду не надходили, у зв`язку з чим суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній документів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. 16.07.2021 вчинила виконавчий напис №2827, про стягнення на користь АТ «Ідея Банк» з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування №Z62.00606.004774940 від 09.01.2019 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за якими настав 09.03.2019 за період з 09.04.2019 року по 07.06.2021 року включно у розмірі: 99 245,00 грн. основного боргу, 29 695,05 грн. прострочених процентів, 48 828,60 прострочена плата за обслуговування кредиту , 15 409,50 грн. пені, 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 195 078,15 грн. 10.09.2021 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання вищевказаного виконавчого напису. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. За приписами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічні положення викладені в Главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172, для одержання виконавчого напису у випадку стягнення заборгованості за нотаріально-посвідченим договором, який передбачає сплату грошових коштів, додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до підпункту 3.5 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Тобто, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Згідно п.п. 1.1-1.2 глави 16 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих листів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як зазначалось вище, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України, № 662 від 26.11.2014 року внесено зміни до вказаного Переліку та доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по Справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, на момент вчинення виконавчого напису, набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Отже ураховуючи, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, вимоги позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд визнає обґрунтованими та задовольняє їх. Щодо вимоги про повернення безпідставно стягнутих коштів, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2021 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №2827 виданого 16.07.2021 року про стягнення з [PERSON] загальної заборгованості у розмірі 195 078,15 грн. на користь АТ «Ідея Банк». Як вбачається з відповіді Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 26.05.2023 року за № 5557 під час здійснення примусового виконання виконавчого напису на депозитний рахунок приватного виконавця стягнуто грошові кошти в розмірі 22 438,90 грн., з яких 730,35 грн. - витрати на проведення виконавчих дій та 1 973,50 грн. основна винагорода, які переховані на рахунок приватного виконавця, 19 735,05 грн. сума боргу на користь стягувача і перехована на рахунок АТ «Ідея Банк». Крім того у відповіді на адвокатський запит від 21.06.2023 року №6876 приватним виконавцем повідомлено, що з [PERSON] за період травень-червень 2023 року на депозитний рахунок виконавця стягнуто грошові кошти в розмірі 3 223,05 грн., з яких 293,00 грн. перераховано на рахунок приватного виконавця, 2 930,05 грн. сума боргу на користь стягувача, перерахована на рахунок АТ «Ідея Банк». Отже, загальний розмір коштів, які були перераховані приватним виконавцем з примусового виконання виконавчого напису на рахунок відповідача АТ «Ідея Банк» складає 22 665,10 грн., а на рахунок приватного виконавця витрати виконавчого провадження у розмірі 2 996,85 грн. Правовою підставою вимог про стягнення коштів, набутих відповідачем за оспорюваним виконавчим написом, є положення статті 1212 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже за змістом цієї норми зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. В даному випадку є доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов`язання з безпідставного придбання майна. За обставинами справи установлено, що відповідач на підставі виконавчого напису нотаріуса набув за рахунок позивача грошові кошти, проте підстава, на якій ці кошти були набуті, відпала внаслідок визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з цим позовна вимога про стягнення з відповідача АТ «Ідея Банк» на користь позивачки безпідставно набутих коштів у розмірі 22 665,10 грн. підлягає задоволенню. Щодо стягнення з приватного виконавця Яцишина А.М. безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 2 996, 85 грн. суд зазначає наступне. Витрати виконавчого провадження з яких 730,35 грн. - витрати на проведення виконавчих дій, 1 973,50 грн. основна винагорода, 293,00 основна винагорода у рамках виконавчого провадження [NUMBER] стягнуті на підставі відповідних постанов приватного виконавця Яцишина А.М. Зазначені постанови приватного виконавця Яцишина А.М не оскаржувалися позивачем у порядку, встановленому чинним законодавством, не скасовані та дії відповідача щодо винесення зазначених постанов не визнані протиправними. Частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. З наведених норм права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15). У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, оскільки такі кошти не можуть вважатися безпідставно набутими у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і на користь позивача слід стягнути з АТ «Ідея Банк» безпідставно отримані кошти в сумі 22 665,10 грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 147,20 грн. та зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн.

Outcome: partial