Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] у с. Чорненкове Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей 26.12.2022 року складено відповідний актовий запис за №2135. Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , складається із земельної ділянки загальною площею 3,550 га кадастровий номер 1224255100:01:007:0031. На випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив, інших спадкоємців немає. [PERSON] з 04.08.2022 року проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] до моменту його смерті [INFO] , а також ще декілька днів після його смерті. Переїзд до батька був зумовлений необхідністю доглядати за ним, оскільки останні місяці свого життя батько позивачки хворів та не міг сам за собою доглядати. Таким чином, вважає, що прийняла спадщину після смерті свого батька шляхом проживання. Не чекаючи закінчення шестимісячного строку після смерті батька, [PERSON] вирішила звернутися до нотаріуса, але і приватний і державним нотаріуси перебували у відпустці. 18.08.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з метою отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька [PERSON] , однак на її усне звернення нотаріусом було письмово повідомлено, що вона порушила строк для прийняття спадщини та не підтвердила факт спільного проживання зі спадкодавцем, та було рекомендовано звернутися до суду за місцем відкриття спадщини із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, оскільки проживала разом зі своїм батьком [PERSON] до моменту його смерті [INFO] . Крім того, у зв`язку з відпустками обох нотаріусів, вона з об`єктивних причин була позбавлена можливості звернутися у шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини. В зв`язку з чим, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці, достатній для подання до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кубрак В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Чичикало О.О. рішення просила винести на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Дослідивши подані позивачкою документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.04.1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 40. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.35). Згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 05.03.2004 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 05.03.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Прізвище дружини після одруження - [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії Державного акту на право приватно власності на землю IV-ДП № 131433, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 3,550 га, кадастровий номер 1224255100:01:007:0031, що розташована на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 26.12.2022 року, виданого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №2135 (а.с. 5). Згідно роз`яснення від 18.08.2023 року, що видане приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г., [PERSON] було повідомлено про порушення строку для прийняття спадщини та не підтверджено факт спільного проживання із спадкодавцем (а.с.9). Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім' ї та довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . До дня смерті [PERSON] та [PERSON] проживали разом за вищевказаною адресою (а.с. 10-11). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON] , який помер [INFO] , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 36). Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України, у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, судом встановлено, що позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає можливим визнати причини пропуску строку, на які посилається позивачка, поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved