Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Представник позивача, Лоскот М.І. , 04.07.2023 року звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 01 травня 2016 року по 23 лютого 2022 року за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в загальній сумі 84057,48 грн, що складається із заборгованості за надані послуги у розмірі 76947,60 грн, 3 % річних в сумі 963,67 грн, інфляційних витрат в сумі 6146,21 грн, а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повно му обсязі не сплачують, що привело до утворення заборгованості. Позивач вказував, що відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 р. № 1407 « Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 р. № 946), КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова. Як виконавець послуг КП «Харківські теплові мережі» відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право на стягнення вартості наданих споживачам послуг. В судове засідання представник позивача Лоскот М.І. не з`явилась, подала суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідачів не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені неодноразово за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки в судове засідання відповідачі не повідомили, тому суд виходить з того, що їх неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи, відзиву відповідачі до суду не подавали. Ухвалою суду від 27.11.2023 року, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідачів заочно. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1,2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За даними Реєстру територіальної громади м. Харкова відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV (діяв до 01.05.2019 року) що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII). Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання віднесені до комунальних. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідачі, порушуючи свої зобов`язання, не сплачували за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. На підтвердження заборгованості позивачем надано відомість про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежа за особовим рахунком [NUMBER] , відкритим за адресою [ADDRESS] , з якої вбачається, що за період з 01 травня 2016 року по 23 лютого 2022 року оплата за послуги проводилась нерегулярно та не в повному обсязі, остання оплата за послуги проводилась в лютому 2022 року. Розмір нарахувань за вказаний період становить 76947,60 грн. Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашують заборгованість добровільно, суд задовольняє позов, та стягує з відповідачів на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 травня 2016 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 76947,60 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З відомості нарахування інфляційних витрат та 3 % річних за останні три роки за період з 01.11.2020 року по 28.02.2022 року вбачається, що інфляційні витрати склали 6146,21 гривень, 3% річних за аналогічний період 963,67 гривень, тобто всього 7109,88 гривень. Розрахунок наданий з урахуванням прострочки сплати суми заборгованості за останні три роки, будь-яких заперечень з приводу наведеного розрахунку відповідачами не надавалось, оплата заборгованості проводилась не в повному обсязі, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних також підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved