Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

22.08.2023 року позивач в особі свого представника за довіреністю адвоката Мужик Назара Тарасовича засобами поштового зв`язку звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача як правонаступника акціонерного товариства «Альфа банк» заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630869064 від 07.03.2018 року у розмірі 36783,60 грн., з яких 20688,86 грн. заборгованості за кредитом, 331,17 грн. заборгованості по відсоткам, 14868,32 грн. -заборгованість за простроченим тілом кредиту та 895,25 грн. заборгованості за простроченими відсотками, з урахуванням того, що строк кредитного договору закінчився 05.06.2023 року. В обгрунтування позову було зазначено, що 07.03.2018 року між АТ «Альфа банк» та відповідачкою було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630869064, відповідно до якого АТ «Альфа банк» надав відповідачці кредитні кошти у визначений строк, які відповідачка не повернула під час дії договору зі сплатою належних відсотків відповідно до графіку розрахунків, що змусило позивача звернутися до суду з метою належного виконання взятих на себе зобов`язань з боку відповідачки після направлення відповідачці досудової вимоги з боку позивача. Ухвалою судді від 20.09.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без виклику осіб, наданий час сторонам по справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.35). Позивач про вказану ухвалу був повідомлений належним чином (а.с.37). Відповідачка про вказану ухвалу була повідомлена у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.38-39). Відзив від відповідачки не надходив. Інші заяви, клопотання у справі відсутні та інші процесуальні дії у справі не застосовувалися. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 05.03.2018 року (акцептована позивачем 07.03.2018 року) відповідачка на підставі заяви-анкети до АТ «Альфа банку» про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» (а.с.6), підтвердила офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630869064 свою згоду на отримання в АТ «Альфа-банк» кредитування її рахунку в межах встановленого кредитного ліміту позивачем під час користування кредитними коштами позивача. Кредитні відносини між АТ «Альфа-банк» та відповідачкою тривали увесь період дії договору та до 28.02.2023 року, коли позивач припинив обслуговування за відповідним рахунком відповідачки. Позивач як змінений кредитор на підставі рішення загальних зборів АТ «Альфа банк» від 12.08.2022 року, які були внесені в єдиний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року, припинив нараховувати платежі відповідачці 28.02.2023 року, а 05.06.2023 року направив до відповідачки досудову вимогу на суму, вказану у позовній заяві (а.с.17-22.). Відповідачка останній раз сплатила кошти на користь позивача у січні 2022 року. Погоджуючись з вимогами позивача щодо необхідності повернення відповідачкою суми тіла кредиту та нарахованих процентів, які нараховувалися саме за користування кредитними коштами позивача, суд вважає що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, спираючись на дані доданого до позову розрахунку заборгованості в межах строку дії договору між сторонами, який не був строковим та був пов`язаним з обслуговування рахунку відповідачки у позивача (а.с.8). Відповідно до\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Також суддя зазначає, що із правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У частині четвертій\~статті 263 ЦПК України\~вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відносно даної справи, суд погоджується з тим фактом, що після направлення 19.06.2023 року вимоги до відповідачки від 05.06.2023 року договірні відносини щодо нарахування процентів та інших штрафних санкцій, як і договору в цілому, між сторонами припинилися. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач, направивши повідомлення-вимогу від 05.06.2023 року про дострокове стягнення кредиту та нарахованих станом на 05.06.2023 року процентів, змінив строк дії та умови кредитного договору, припинивши його на майбутне. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved