Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищенаведеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду 25.04.2014 розірваний. Від шлюбу в них народилися син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач будучи батьком дітей, після розлучення самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дітей не займався. Абсолютно не цікавився станом здоров`я, успіхами у навчанні, їх фізичному, моральному і духовному розвитку. Позивачка самостійно займається вихованням, утриманням та гармонійним розвитком доньки, дбає про її здоров`я, допомагає у навчанні, продовжує належним чином піклуватися про її розвиток. Дані обставини свідчать про те, що відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому позивачка просить суд позбавити його батьківських прав. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.34). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи: служби у справах дітей Калуської міської ради Леся Дзундза подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при винесенні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування служби у справах дітей Калуської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження батьком [PERSON] - [INFO] є відповідач [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.9). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 25.04.2014 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.01.2023 року, встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , у помешканні зроблено ремонт, є місце для підготовки уроків та сну. Комісія дійшла висновків, що мати [PERSON] на належному рівні займається вихованням та навчанням доньки (а.с.14). Відповідно до характеристики на ученицю 10-А класу Калуської ЗОШ І-ІІІ ст. №3 [PERSON] встановлено, що учениця виявилася здібною, розумною із логічним мисленням і хорошою пам`яттю. Протягом навчання засвоїла програмовий матеріал на достатньому рівні. Мати постійно цікавиться навчанням та вихованням доньки. Батько дівчинки батьківські збори не відвідує, відповідно участі у вихованні та навчанні доньки не приймає (а.с.15). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Враховуючи інтереси дитини, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Калуської міської ради двічі 01.02.2023 року та 01.03.2023 розглядала питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , де було встановлено, що батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток доньки. В результаті чого комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до дитини, не бере участі у її вихованні, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З урахуванням положень даної статті із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 (а.с.4). На підставі наведеного, відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 19, 141, 164, 180 СК України,

Outcome: approved