Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із позовною заявою, в якій зазначила, що 06 червня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Судом установлено наступні фактичні обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу та обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносити фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому позовна вимога про розірвання шлюбу між сторонами підлягає до задоволення. Крім того, згідно ст.ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Мінімальна сума становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії, максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Держбюджет» на 2023 рік з січня 2023 року розмір аліментів для дітей віком до 6 років: для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум з 01.01.2023 по 30.06.2023 становить - 2272 грн, з 01.07.2023 по 30.11.2023 становить - 2272 грн, з 01.12.2023 по 31.12.2023 становить - 2272 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум з 01.01.2023 по 30.06.2023 становить - 2833 грн, з 01.07.2023 по 30.11.2023 становить - 2833 грн, з 01.12.2023 по 31.12.2023 становить - 2833 грн. Так, судом установлено, що сторони у справі є батьками дитини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.7). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на це, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 1073,60 грн. судового збору (а.с.5), тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved