Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Справа надійшла з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області до Орджонікідзевського міського суду за підсудністю 25.08.2023 року на підставі розпорядження в.о. голови Апостолівського райсуду Л.І.Кодрян у зв?язку з тим, що в районному суді працюють два судді, у яких закінчились повноваження. У відповідності до ч.12 ст.33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Підготовче судове засідання проведено 10.10.2023 року за клопотанням представника позивача дистанційно в режимі відеоконференції поза межами приміщення Орджонікідзевського міського суду з Апостолівським районним судом. З матеріалів справи слідує, що позивач 29.11.2021 року звернулася до Апостолівського райсуду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, визнати поважною причину пропуску строку на прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті вітчима - [PERSON] , народження [INFO] , уродженця села Велика Костромка Криворізького (попередня назва: Апостолівського району) Дніпропетровської області та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що [INFO] у\~віці 66\~років у\~себе вдома\~у [ADDRESS] , померла її мати [PERSON] , [INFO] , яка від 14.03.1980 року до дня своєї смерті перебувала у шлюбі з [PERSON] , народження [INFO] . Дошлюбне прізвище мами [PERSON] . Шлюб вони зареєстрували у Зеленодольській, тоді ще селищній раді Апостолівського району Дніпропетровської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 11. Квартиру мати з вітчимом мали у спільній частковій власності. Даний факт підтверджує долучена до справи копія договору купівлі-продажу квартири від 19.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського нотаріального округу Оксамитною Н.В. Свою частку квартири мати заповіла чоловікові. Вітчим прийняв спадщину, але право власності на частку квартири дружини, нотаріально не оформив. [INFO] він помер. Його спадщина складається із вищезазначеної квартири. 12 листопада 2021 року, пропустивши шестимісячний строк, передбачений законодавством, позивачка звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Богомолова В.І. Того ж дня отримала від нього постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови є та обставина, що позивачка, як спадкоємиця, у встановлений строк для спадкування не звернулася до нотаріальної контори/приватного нотаріуса та не проживала постійно на момент смерті зі спадкодавцем. При цьому нотаріус відкрив спадкову справу. Позивачка вважає себе утриманицею спадкодавця, хоча не була членом його сім`ї. Інших спадкоємців за законом на спадщину вітчима немає. Відмова нотаріуса стала причиною її звернення до суду з цією позовною заявою. В судовому\~засіданні позивачка\~та її\~представник підтримали\~позовні вимоги,\~просили встановити\~факт перебування\~позивачки на\~утриманні,\~визнати поважною\~причину пропуску\~строку на\~прийняття спадщини\~за законом,\~що відкрилася\~ [INFO] після\~смерті вітчима\~-\~ [PERSON] ,\~через наявну у неї варикозну хворобу нижніх кінцівок, хронічної венозної недостатності ІІІ степені, що потягло за собою значне порушення функції ходи, а також через хворобу серцево-судинної системи (ішемічну хворобу серця, дифузного кардіосклерозу). Через ці хвороби обласна МСЕК №3, що знаходиться у м. Дніпро, пл. Соборна, 14, визнала її особою з ІІІ-ю групою інвалідності від 01.07.2021 року. Відповідач - Зеленодольська міська рада позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , як сусід, підтвердив викладені обставини та додав, що позивачка дійсно, будучи фактично непрацездатною за станом здоров`я, не менш як п`ять років була утриманицею, тобто одержувала від свого вітчима [PERSON] , якийпомер, матеріальну допомогу, що була для неї основним джерелом засобів до існування, при цьому не будучи членом його сім?ї. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, особа має право звернутися із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення до суду за місцем її проживання. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 того ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 того ж Кодексу про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов?язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вислухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, у тому числі й матеріали спадкової справи, що були надіслані нотаріусом, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved