Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтуванні заявлених вимог посилалася на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.12.2001 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шабашовим В.В., реєстровий №7427. На момент укладання вказаного договору для пред`явлення нотаріусу був паспорт зразка СРСР, серії [NUMBER] , відповідно до якого усі дані записані російською мовою. У зв`язку з цим, нотаріус, через неправильний переклад прізвища із російської мови на українську, записав прізвище заявниці « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». На підставі укладеного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , 06.02.2002 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення, записаного в реєстрову книгу №LXXX, за реєстровим №261-110. У даному реєстраційному посвідченні також прізвище заявниці вказано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». 08.05.2002 року заявниця отримала паспорт громадянина України, серії [NUMBER] , у якому прізвище заявниці вказано « [PERSON] ». На сьогоднішній день, через вказану розбіжність, заявниця не може розпорядитися своєю власністю, оскільки у договорі-купівлі продажу квартири та реєстраційному посвідченні прізвище зазначено через літеру «е» - « [PERSON] », що не співпадає із даними, вказаними у її паспорті громадянина України та інших документах, де зазначено прізвище через літеру «і» - « [PERSON] ». Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила суд: - встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу, посвідченого 07.12.2001 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шабашовим В.В., реєстровий №7427, від 07.12.2001 року; - встановити факт належності [PERSON] реєстраційного посвідчення, виданого 06.02.2002 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрову книгу №LXXX, за реєстровим №261-110. У судове засідання представник заявниці [PERSON] - адвокат Шахторін А.С. не з`явився, надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності та постановити рішення на підставі матеріалів справи. Представник заінтересованої особи державного нотаріального архіву Дніпропетровської області Топонарь І.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2001 року [PERSON] уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шабашовим В.В., реєстровий №7427 від 07.12.2001 року (а.с.6-7). При складанні договору купівлі-продажу прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », однак згідно із паспортом громадянина України правильне написання прізвища заявниці значиться як « [PERSON] » (а.с.17-18). На підставі укладеного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , 06.02.2002 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення, записане в реєстрову книгу №LXXX, за реєстровим №261-110 (а.с.8). У даному реєстраційному посвідченні також прізвище заявниці вказано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », що не співпадає з даними, вказаними у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.05.2022 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.17-18); картці фізичної особи - платника податків, виданої 07.08.2006 року Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі (а.с.18); паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого 10.09.2012 року органом 1202 (а.с.19); технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] (а.с.20-22); довідці про склад сім`ї від 15.09.2023 року №018486 (а.с.23), де зазначено прізвище заявниці через літеру «і» - « [PERSON] ». Із відповіді Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на запит представника заявниці [PERSON] - адвоката Шахторіна А.С. за №36163/08.4-22 від 05.09.2023 року вбачається, що приватний нотаріус Шабашов В.В. із 01.11.2004 року припинив нотаріальну діяльність відповідно до наказу Дніпропетровського обласного управління юстиції від 19.10.2004 року за №429. Нотаріальні документи та архів приватного нотаріуса Шабашова В.В. передані до Дніпропетровського обласного державного нотаріального архіву (а.с.24). Згідно із відповіддю завідувача Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області Топонарь І.В. від 06.10.2023 року №1699, різночитання прізвища у договорі купівлі-продажу та паспортному документі, яким наразі іменується заявник (серія АМ №884926 від 08.05.2002 року), не може вважатися помилкою та виправленню не підлягає (а.с.27-28). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1186-а від 05.09.2023 року, який наданий на запит представника заявника, записи прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », а також російський запис « [PERSON] » у документах, наданих для експертизи, та в інших документах зазначеної особи і її родичів, є ідентичними (а.с.29). Вказана розбіжність, на думку суду, виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища заявниці з російської на українську мову, враховуючи, що на час посвідчення договору купівлі-продажу 07.12.2001 року заявниця не мала паспорта громадянина України та при укладанні вказаного договору купівлі-продажу було надано паспорт зразка СРСР, де прізвище заявниці зазначено « [PERSON] » - російською мовою. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місцепроживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що факт належності даних правовстановлюючих документів саме [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується наявними у справі матеріалами у їх сукупності, тому вказана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved