Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

09.10.2023 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий №92822, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №400/5319ВСL1А від 15.10.2012р. в загальній сумі 18\~048,41 грн. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, без первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виникнення та безспірність заборгованості, без доказів отримання ним вимоги кредитора про усунення порушень зобов`язання. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. А також, посилаючись на ст. 1212 ЦК України просила стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти, стягнути з неї за виконавчим провадженням у розмірі 3178,50 грн., та збитків в загальному розмірі 817,85 грн., які складаються з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 500 грн. та винагороди приватного виконавця у розмірі 317,85 грн. Ухвалою суду від 13.10.2023 за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Писаренко С.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання не прибув, 10.11.2023 від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, зазначив про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить вирішити питання розподілу судових витрат в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, письмових пояснень на позов не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий №92822, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який є правонаступником ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021р., який є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020, який є правонаступником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, який є правонаступником ПАТ «Платинум Банк», заборгованості за кредитним договором №400/5319BCL1A від 15.10.2012 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 в загальній сумі 18\~048,41 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6238,34 грн., заборгованості за відсотками та комісією 1817,22 грн., заборгованості за пенею 9942,85 грн., плати за вчинення виконавчого напису 50,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 05.10.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67029128 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та проводяться виконавчі дії. Згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ №1172 від 29.06.1999. Постановою КМУ №622 від 26.11.2014 (набрала чинності 10.12.2014) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017, постанова КМУ №662 від 26.11.2014 визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому, суд виходить з того, що представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» визнав позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд виходить з того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 04.06.2021 з посиланням на п.2 Переліку документів в редакції постанови КМУ № 622 від 26.11.2014. Разом з тим, на час вчинення виконавчого напису цей пункт був нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. і діяв Перелік документів, який передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на нотаріально посвідчених договорах. Доказів на підтвердження того, що укладений 15.10.2012 між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] кредитний договір № №400/5319BCL1A, на підставі якого було вчинено виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений, в матеріалах справи немає. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, зокрема, первинних бухгалтерських документів, виписки з рахунка боржника тощо, а також підтвердження надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання, беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику такої вимоги. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Щодо задоволення вимог про стягнення безпідставно набутих коштів, суд виходить з наступного. Главою 83 ЦК України внормовано правовідносини, що виникають у зв`язку з набуттям та збереженням майна без достатньої правової підстави. Зокрема, статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За тлумаченням вказаної норми права, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15ц, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на правовій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і її юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. За змістом ч. 3 ст. 1212 ЦК положення про безпідставно набуте майно застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. встановлено, що в ході проведення виконавчих дій в рамка ВП № 67029129 загальна сума стягнутих та перерахованих коштів становить 3996,35 грн., з яких 500 грн. витрати ВП; 3178,50 грн. - основна сума боргу яка перерахована стягувачу за виконавчим документом; 317,85 грн. - основна винагорода приватного виконавця. Таким чином враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса № 92822 від 04.06.2021 на підставі якого відбувалось стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти у розмірі 3178,50 грн. є безпідставно набутими та підлягають поверненню на користь позивача, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується стягнення з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошових коштів у розмірі 817,85 грн. які позивач вважає збитками, то суд приходить до висновку про те, що в цій частині позов не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даній справі з [PERSON] в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем Запорізького виконавчого округу Проценком Д.Ю. на підставі виконавчого напису нотаріуса №92822 від 04.06.2021, серед іншого стягнуто 500 грн. витрат на проведення виконавчих дії та 317,85 грн. основної винагороди приватного виконавця. Вказані грошові кошти, стягнуті з [PERSON] не є майновою шкодою, спричиненою діями юридичної особи, оскільки стягнення вказаних коштів не є наслідком неправомірних дій відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», або приватного виконавця. На переконання суду позивачем в цій частині обрано не вірний спосіб захисту, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, виходячи з того, що позивач [PERSON] на підставі закону звільнена від сплати судового збору за подачу цього позову до суду, та враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, який складається з судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру, одну позовну вимогу майнового характеру, та судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Outcome: partial