Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

20 червня 2023 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Гречка Анастасія Олександрівна, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини - доньки: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . З січня 2022 року і по даний час, мати почала ухилятися від виконання батьківських обов`язків, гуляла, вживала алкогольні напої, перестала проживати в дома, більше двох років мати поруч з дитиною не з`являлася і не спілкувалася. Життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні не виявляє. Відповідач жодного разу не цікавиться успіхами доньки, не була присутня на дитячих святах, жодного разу не привітала доньку з днем народження, навіть на словах. Відповідача не цікавить і здоров`я дитини, всі прийоми у лікарів донька відвідує разом з батьком. Всі рекомендації спеціалістів виконує також батько самостійно. Між батьком та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводилися регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює позивач. Біологічна мати участі в цій сфері життя дитини не бере абсолютно ніякої. Позивач має можливість забезпечувати належний фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови життя своєї малолітньої доньки, самотужки виконуючи батьківські обов`язки. Дитина постійно проживає батьком та знаходяться на його утриманні. Всупереч вимог ст.ст. 150, 152 СК України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», [PERSON] самоусунулася від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню малолітньої доньки, піклування про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є підставою для позбавлення батьківських справ. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, зобов`язано Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради до підготовчого судового засідання подати до суду висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ). 08.08.2023 службою у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 05.10.2023 представником позивача - адвокатом Гречка А.О. подано до суду клопотання про долучення доказів по справі, а саме: довідку від 04.10.2023, яка видана Шевченківським районним відділом філією ДУ «Центр Пробації» в Полтавській області. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.10.2023 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків - [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Також вказав, що відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, на протязі двох років не з`являється за місцем реєстрації та проживання дитини, інтересу до дитини не виявляє. Останній раз бачив відповідача у березні 2021 року під час здійснення процедури реєстрації місця проживання дитини, після чого відповідач на зв`язок не виходить та місцезнаходження її не відомо. Коли він працює дитина залишається під наглядом бабусі (його матері), яка проживає разом з ними. Представник позивача - адвокат Гречка А.О. доводи позивача підтримала, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Зазначила, що відповідачка самоусунулась від участі в житті дитини, не цікавиться станом здоров`я дитини, її розвитком, не приймає участі в її утриманні. [PERSON] раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та на даний час є справи, які розглядаються в суді. Вважала, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, органом опіки також прийнято рішення щодо доцільності позбавлення прав відповідачки. Повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. Так, суд вживав заходів щодо повідомлення відповідача шляхом направлення судових повісток, смс - повідомлень, а також розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, від представника за довіреністю Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради Сомик Дар`ї надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, покладається при вирішення питання по справі на розсуд суду та винести відповідне рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, судом, без виходу до нарадчої кімнати постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності і взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження № 239 від 15 жовтня 2020 року, місце реєстрації: Подільський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.10.2020 - а.с. 7) Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . З довідки від 20.09.2021 № 01-12-05.1-09/22617, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради Полтавської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7, зворотна сторінка). З листа КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Полтавської міської ради» вбачається, що з наданої інформації декларативним лікарем-педіатром встановлено, що дитина перебуває під наглядом лікаря-педіатра [PERSON] . На прийом до лікарів [PERSON] приходить виключно з батько, який і уклав декларації відносно дитини. Всі рекомендації спеціалістів батько виконує. Дитина щеплена за віком. Дитина на обліку у вузьких спеціалістів не знаходиться. DS: здорова. Від матері дитини, запитів про стан здоров`я дитини не надходило (а.с. 8). Виконавчим комітетом Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як органом опіки та піклування, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 08.08.2023 № 189, в якому орган опіки та піклування прийшов до висновку, що доцільно позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У висновку орган опіки та піклування відмічає, що мати дитини, [PERSON] , на даний час не спілкується зі своєю дитиною, участі у вихованні не приймає, проживає окремо, матеріально не забезпечує, перебуває на обліку в наркодиспансері. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається лише батько [PERSON] . Згідно довідки від 04.10.2023, яка видана Шевченківським районним відділом філією ДУ «Центр Пробації» в Полтавській області, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку, за вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.05.2022, за яким її засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмір 17000,00 грн. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , вказали, що дитина [PERSON] постійно проживає з батьком [PERSON] , який її утримує, займається вихованням, розвитком, піклується про дитину. Дитина доглянута, охайна, вихована, видно, що батько турбується про доньку та приділяє дитині багато уваги. З дитиною [PERSON] проживає по [ADDRESS] близько двох років та жодного разу мати [PERSON] разом з дитиною вони не бачили. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Так, нормами статті 164 СК України передбачено вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Водночас, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до п.15 та п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивача про те, що відповідач впродовж двох років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не піклується про неї, не бере участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні, не цікавиться станом здоров`я та розвитком, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, відповідачем жодним чином не спростовані. Відповідач не скористалася правом щодо подання відзиву на позов та надання відповідних доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, в судові засідання жодного разу не з`явилася. Існування обставин, які перешкоджають приймати відповідачу участь у вихованні, піклуванні за дитиною, матеріальному утриманні, судом не встановлено. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи. Враховуючи досліджені докази, з урахуванням наданого висновку від 08.08.2023 № 189, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною відповідно до ст. 168 СК України та передбачене нормами ст. 169 СК України право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень, які є документально підтвердженими. На підставі викладеного,

Outcome: approved