Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі 9 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі від якого народилася донька [PERSON] , [INFO] , який у подальшому було розірвано на підставі рішення суду. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги, хоч і має таку можливість, оскільки працює за контрактом за межами України і щомісячно отримує дохід в доларовому еквіваленті, що у середньому за місяць становить 1000 дол. США. Відповідні обставини слугували причиною звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні частково погодилася із заявленими вимогами, та повідомила, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 4700 грн. щомісячно до її повноліття, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Відповідач намагався зберегти нормальні відносини із позивачкою, після розірвання шлюбу, належним чином виконував свої батьківські обов`язки і перераховував їй кошти на забезпечення усіх необхідних потреб доньки, але згодом вона почала повертати їх відповідачу, демонструючи неприязнь та вороже ставлення до нього. Станом на сьогоднішній день (з осені 2022 року і по теперішній час) ситуація з його працевлаштуванням у морі кардинально змінилася, заробітна плата на посаді матроса складає 1027 дол. США на місяць. Враховуючи термін перебування у рейсі у кількості 6 місяців на рік, то середньомісячний дохід за рік становить 513,50 дол. США. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку та зважаючи на часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.150-152, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини. Батьки\~зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки\~зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя. Батьки\~мають переважне\~право перед\~іншими особами\~на особисте\~виховання дитини. Право\~дитини на\~належне батьківське\~виховання забезпечується\~системою державного\~контролю,\~що встановлена\~законом. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Сторонами не заперечується, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та не спростовується сторонами у справі. (том 1 а.с.28) Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2022р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (том 1 а.с. 29-31) 14.02.2023р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. (том 1 а.с. 33) Відповідно до Договору найму житлового приміщення від 06.10.2022р. вбачається що між [PERSON] та [PERSON] укладено даний договір щодо оренди квартири за адресою: [ADDRESS] . (т.1 а.с.38-41) Відповідно до п. 1.2 вищезазначеного договору вбачається, що разом із орандарем будуть проживати 3 особи, а саме: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (донька). (том 1 а.с. 38-41) 22.11.2022р. між [PERSON] та Компанією Діва Зіряна С.А. Панама укладено трудовий договір моряка, строком працевлаштування строком на 7 місяців (плюс/мінус місяць), базова місячна заробітна плата 691 дол. США, заробітна плата включно з: при виїзді 160год. = 796,86 дол. США, відпускні 207 дол. США, сума прожиткових 162 дол. США. (том 2 а.с. 51) Однак слід зазначити, що доказів виконання відповідного трудового моряка матеріали справи не містять, та останній виїзд за межі України відповідачем відбувся 05.02.2022р., після відповідного виїзду інформації про перетин державного кордону матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначає, що з відповідного контракту незрозуміло, коли він почав виконуватися та чи взагалі виконується, тим самим даний договір не може бути належним та допустимим доказом у відповідній справі. (т.1 а.с. 60) Позивач звернулась до суду з позовом у березні 2023 року та саме з цього часу позивач повинна довести можливість стягнення аліментів з відповідача у зазначеному нею розмірі. Разом з цим, доказів щодо працевлаштування відповідача у 2023 році та отримання ним хоч будь-якого доходу до суду стороною позивача надано не було, а виписки які отримані від банківських установ (том 1 а.с 101 на звороті,102) містить зарахування на рахунок відповідача 31.01.2023р., ще до подання позову, грошової суми в розмірі 400 дол. США, 01.03.2023р., також до подання позову, 1000 дол. США, відповідні кошти були останніми, що зараховувалися на банківський рахунок відповідача. Данні обставини свідчать про мінливий, нерегулярний заробіток відповідача, обумовлений наявністю чи відсутністю контракту, тривалість якого може коливатись, перемежовуватись з різною періодичністю перервами. Позивачка, пред`являючи вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій формі у розмірі 9 000 грн., зазначає лише, що витрати на утримання становлять значну суму, що включає у себе репетиторство з англійської мови та математики у розмірі 3600 грн. на місяць, витрати на харчування 5\~000 6\~000 грн., та витрати на оплату оренди у розмірі 6\~000 грн. на місяць. Однак, жодних розрахунків таких витрат чи доказів на підтвердження необхідності витрачати щомісяця саме таку суму, яка перевищує середню заробітну плату по Україні, позивачем не надано, так само і не надано доказів свого працевлаштування. Разом з тим, суд зазначає, що доказів отримання відповідачем доходів у розмірі, достатньому для сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі, у судовому засіданні надано не було, позивачка жодним чином не обґрунтувала витрати на утримання дитини саме в такому розмірі. При цьому слід зазначити, що договори посередництва, на які посилається позивач, ніяким чином не підтверджують подальше працевлаштування відповідача у відповідних судноплавних компаніях. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами\~ст. 182 СК України\~та роз`ясненнями, які містяться в п. 17\~Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.ст.182,\~183\~Сімейного кодексу\~України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 № 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2\~ст. 18 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 9 000 грн. щомісячно, а тому зважаючи на рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, позивач у даному випадку повинна надати суду докази про її участь у її утриманні також на суму 9\~000 грн. Однак суду не було надано відомостей, що позивач самостійно утримує доньку та використовує на її утримання 9 000 грн. щомісячно та обґрунтування позивачем визначеного позивачем розміру, оскільки не надано доказів та розрахунків, що саме така сума аліментів необхідна на утримання доньки. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом не приймаються до уваги наявні в матеріалах справи документи, які викладені на іноземній мові, оскільки стороною позивача не надано офіційного їх перекладу. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. У відповідності до ч. 1\~ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. За положеннями\~ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року слідує,\~що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку\~ст. 79 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно зі\~ст.\~184\~Сімейного Кодексу\~України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Положенням\~ст. 191 Сімейного Кодексу України\~визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до\~ст. 179 Сімейного Кодексу України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі суд враховує, що відповідач є працездатною особою, здоровим, та відсутності на його утриманні інших осіб, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 5\~000 грн. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial