Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] є споживачами послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01.06.2022 за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню за період з лютого 2012 року по травень 2022 року в розмірі 43\~568,20 грн. На підставі ст. 625 ЦК України відповідачам за несвоєчасне внесення плати за отримані послуги, на всю суму заборгованості нараховано інфляційні та три відсотки річних, що враховані у вищевказану суму. З врахуванням\~наведеного та\~заяви про\~зменшення позовних\~вимог позивач\~просить суд\~стягнути солідарно\~з відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] заборгованість\~за надані\~послуги з\~теплопостачання за\~період з\~жовтня 2017\~року по\~липень 2021\~року у\~розмірі 26\~601,39\~грн.,\~а також\~стягнути з\~солідарно з\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з серпня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 7\~479,86 грн. Відповідач [PERSON] у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що позовна заява мала бути залишена без розгляду та повернута судом, оскільки не відповідає за формою та змістом вимогам процесуального закону. Також вказує, що позивач змінює підстави в цій справі, що не допускається при новому розгляді справи після скасування заочного рішення. Крім того вказує, що позивач у своїх розрахунках не враховує надані нею квитанції про часткову сплату заборгованості, а також 50% пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідач [PERSON] також не погоджується з розрахунками позивача, вважає їх такими, що не відповідають вимогам закону. Додатково вказує, що позивач не врахував факт проживання у квартирі [PERSON] 2009 року народження та [PERSON] 2011 року народження та безпідставно не пред`являє позов до них. Крім того відповідач [PERSON] зробила заяву про застосування строку позовної давності. Інші відповідачі письмового відзиву на позов не подали. Представник позивача ДКП «Луцьктепло» в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Суд встановив, що відповідачі мають зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області. Позивач у вказану квартиру надає послуги по теплопостачанню, що стверджується уточненим розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання. З даного уточненого розрахунку також вбачається, що за період з жовтня 2017 року по травень 2022 року у відповідачів виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за теплопостачання в розмірі 34\~081,25 грн. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з представленого розрахунку нарахувань і оплати у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги за теплопостачання в розмірі 34\~081,25 грн. за період з жовтня 2017 року по травень 2022 року. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача встановлену суму заборгованості за надані комунальні послуги по теплопостачанню. При цьому суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про невідповідність форми та змісту позовної заяви вимогам закону та необхідність повернення, чи залишення без розгляду позову, оскільки особиста незгода цього відповідача з позовними вимогам не є підставою для повернення чи залишення позову без розгляду. Також є надуманими доводи відповідача [PERSON] про зміну позивачем підстав позову, оскільки в цій справі підстави позову не змінювалися, а позивач зменшував позовні вимоги, що допускається під час розгляду справи після скасування заочного рішення, адже розгляд справи розпочався спочатку. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] , що позивач у своїх розрахунках не враховує надані нею квитанції про часткову сплату заборгованості, а також 50% пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки з наданих розрахунків позивача слідує, що всі оплати здійснені за особовим рахунком квартири, в тому числі і згідно наданих [PERSON] квитанцій, були враховані. Стосовно пільги у 50% відповідач [PERSON] не надала суду посилання на конкретну норму закону, якою їй така пільга встановлена, а також документи, що це підтверджують. Стверджуючи про невідповідність наданих розрахунків вимогам закону, відповідач не вказує, в чому саме полягає така невідповідність, а також не надала суду свій контррозрахунок. Стосовно непред`явлення позову до [PERSON] 2009 року народження та [PERSON] 2011 року народження, то суд зауважує, що визначати коло відповідачів є виключним правом позивача, який ним і скористався. Крім того, за змістом ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», солідарну відповідальність по сплаті послуг ЖКП несуть дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі, а неповнолітні мають неповну цивільну дієздатність (ст.32 ЦК України). Що стосується зробленої відповідачем [PERSON] заяви про застосування строків позовної давності, суд зазначає таке. Як слідує зі змісту позову, позивач, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути заборгованості, яка виникла з жовтня 2017 року. Одночасно, відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, від 09 грудня 2020 року №1236, карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв на території України у період з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року. Наразі,\~з 24\~лютого 2022\~року,\~згідно Указу\~Президента України\~від 24\~лютого 2022\~року № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на території України введений та продовжує свою дію воєнний стан. Отже, оскільки станом на день введення на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (12 березня 2020 року) не закінчився 3-річний строк позовної давності, який розпочався з 01 листопада 2017 року, а в подальшому він вважається продовженим на підставі п.п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, звертаючись до суду з цим позовом 28 липня 2022 року позивач не пропустив строки позовної давності, а відповідна заява відповідача [PERSON] про застосування цих строків є безпідставною. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути також 2 481 грн. сплаченого судового збору, у рівній частці з кожного, оскільки солідарне стягнення судових витрат не передбачена вимогами закону. На підставі ст.265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved