Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач в особі Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, через що дитина взята на облік в Службі в справах дітей Білоцерківської міської ради як така, що залишилась без батьківського піклування та малолітнього [PERSON] було тимчасово влаштована до сім`ї [PERSON] , яка повністю займається його вихованням та утриманням. Відповідно до інформації Білоцерківського міського центру соціальних служб сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб з 26.02.2021 по 02.09.2021 у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини та була знята з соціального супроводу через зміну місця проживання. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.09.2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо своїх старших синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі відповідач не працює, бродяжить, життям сина [PERSON] не цікавиться, участі у його вихованні не бере, залишила дитину на проживання його тітці [PERSON] , яка залучена до участі в справі в якості третьої особи. Відомості про батька малолітнього записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач, посилаючись на вказані обставини, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 / 4 частини від усіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23.08.2023 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Вказаною ухвалою суду було витребувано від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області письмовий висновок щодо розв`язання спору (а.с.21). Ухвалою суду від 22.09.2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.27,28). 16.10.2023 року на виконання ухвали суду ССД направила суду Висновок органу опіки та піклування щодо вирішення даного судового спору (а.с.36-39). Представник позивача згідно довіреності в справі Дишлюк В.О., в підготовчому судовому засіданні 20.10.2023 року позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Третя особа по справі - [PERSON] обізнана щодо розгляду даного спору, була присутньою в судовому засіданні 20.10.2023 року, а в судове засідання на розгляд справи 14.11.2023 року не з`явилася, подала суду заяву де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечила щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, та/або відзиву, заперечень на адресу суду не надходило, та відповідно до положень ч.3,4 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] значаться [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відомості про батька в актовому записі про народження дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.04.2023 №00039236226 (а.с.5). Згідно наказу Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради № 86 від 05 травня 2023 року «Про взяття на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на відповідний облік та тимчасово влаштовано до сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З інформації Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб з 26.02.2021 по 02.09.2021 року в зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Через зміну проживання [PERSON] була знята з соціального супроводу (а.с.12). За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2021 року /справа №357/8552/15-ц 2/357/2959/15/ [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо своїх неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та з відповідачки було стягнуто аліменти на утримання її неповнолітніх дітей в розмірі 1 / 3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2015 року і до повноліття дітей (а.с.9,10). Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання відповідача [PERSON] і її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , згідно інформації про реєстрацію місця проживання особи Управління адміністративних послуг БМР №15.2.-03/725 від 10.05.2023 року підтверджено (а.с.13). Згідно наданого акту обстеження умов проживання від 02.05.2023 року, складеного Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради, вбачається, що за фактичним місцем проживання дитини житлово-побутові умови задовільні, для дитини наявні умови для повноцінного розвитку та життєдіяльності. [PERSON] не працює, разом з нею проживає її племінник [PERSON] , [INFO] , відносно якого [PERSON] є піклувальником (а.с.14). Відповідно до інформації, наданої Білоцерківським міським центром соціальних служб від 08.02.2022 № 90/02-15 та 05.04.2023 № 164/02-15 щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , з`ясовано що мати дитини [PERSON] дитиною не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, фактичне її місце проживання невідоме. За інформацією лікаря педіатра [PERSON] , малолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я, під час візитів охайний, доглянутий. На прийом дитину приводить [PERSON] , яка дотримується наданих лікарем рекомендацій (а.с.11,12). Згідно рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 808 від 11.10.2023, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вказують на відповідність зазначеного інтересам дитини (а.с.40,41). Представник позивача суду пояснив, що [PERSON] бродяжить, переховується від працівників ССД та була знята з соціального супроводу через зміну місця проживання. За наказом Служби у справах дітей малолітній [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю [PERSON] , яка є рідною сестрою біологічного батька дитини. Відповідач своїм сином [PERSON] не цікавиться, нехтує своїми обов`язками відносно дитини. Повернення малолітнього [PERSON] в сім`ю матері є неприпустимим, оскільки поведінка відповідача є загрозливою для життя та здоров`я дитини. Третя особа особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, та пояснила, що на її повному утриманні знаходиться малолітній [PERSON] , який проживає разом з нею. Мати дитини зловживає алкоголем, залишила дитину. [PERSON] вважає, що [PERSON] не змінить своєї поведінки. При вирішенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав суд виходить з наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям сина, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, про винну поведінку [PERSON] по вихованню та утриманню дитини. При цьому, суд звертає увагу, що судом вже розглядався аналогічний спір та відповідач була позбавлена батьківських прав своїх старших синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та відповідач не змінила ситуації і не зробила належних висновків, що негативно характерезує її. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення матері від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина, а тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Правові висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 ВС та від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18. При вирішенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, згідно з частиною першою статті 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь і утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1 / 4 частини від усіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та слід зобов`язати позивача відкрити особовий рахунок малолітнього [PERSON] , [INFO] , у банківській установі. Судове рішення в частині сплати аліментів за один місяць, відповдіно до статті 430 ЦПК України підлягає до негайного виконання. Судові витрати у справі, пов`язані із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав і з вимогою про стягнення аліментів, за які позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 2 147,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved