Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 48 445 грн 47 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 07.11.2019 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8747389. Відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За заявою потерпілої особи та наданими нею документами складено страховий акт, на підставі якого ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 48 445 грн 47 коп. На підставі ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки постановою суду від 04.02.2020 встановлено, що водій забезпеченого транспортного засобу не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, що є підставою для відшкодування шкоди. Ухвалою суду від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечуючи проти задоволення позову, 04.09.2023 відповідач надав до суду відзив, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, зазначаючи, що перед початком руху він перевіряв технічну справність транспортного засобу та напівпричепу, будь-яких недоліків, визначених в п. 31.4 ПДР України, які б слугували підставою для заборони руху, встановлено не було, однак в результаті керування транспортним засобом він втрапив в яму, яку не зміг помітити через нічний час доби та в обстановці обмеженої видимості, в результаті чого й була розірвана шина. Дані обставини підтверджені постановою Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 по справі № 507/92/20, де в описовій частині вказано, що [PERSON] 07.11.2019 о 21 год 30 хв на 304км+600 м. автошляху Київ-Одеса керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , тобто встановлено, що технічна несправність виникла не перед початком руху, а в процесі руху. Також дані обставини стверджуються його письмовими поясненнями наданими співробітникам поліції одразу після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач зазначає, що до позовної заяви не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що ДТП є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким він керував вимогам п.п.31.3, 31.4 ПДР або доказів того, що керований ним транспортних засіб не відповідає конкретним технічним вимогам, що передбачені ПДР або стандартам, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правилам технічної експлуатації, інструкціям підприємств-виробників та іншій нормативно-технічній документації, і що саме це призвело до настання ДТП. Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 по справі № 507/92/20 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Натомість відносно нього не складався протокол за ст. 121 КУпАП, якою передбачена відповідальність за керування технічно несправним автомобілем, експертизи щодо технічного стану автомобіля чи обладнання не проводилися, автомобіль не оглядався експертом-автотехніком, висновків про неналежний технічний стан автомобіля, чи обладнання немає. Крім того відповідач вказує, що відповідно до страхового акта № 190000261439 від 28.01.2020 страхове відшкодування ПСП «НАДІЯ» здійснювалося за рахунок забезпеченого транспортного засобу «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] , відносно якого укладено договір страхування № АМ8747389 від 08.04.2019, хоча ДТП сталася в результаті розриву шини напівпричепа. Разом з тим, відповідач зазначає, що причіп вважається транспортним засобом та підлягає страхуванню окремо від автомобіля, однак в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо напівпричіпу «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відтак, просить відмовити в задоволені позовних вимог. 08 вересня 2023 року представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, в якій вказала, що постановою Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20 встановлено, що ДТП сталася в результаті невідповідності технічного стану транспортного засобу - напівпричепа «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , оскільки [PERSON] 07.11.2019 не перевірив шини напівпричепа, на якому одна з них мала пошкодження, що призвело до її розриву, внаслідок чого частина шини пошкодила автомобіль «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] . Вказана постанова суду відповідачем оскаржена не була, а отже причинно-наслідковий зв`язок, в результаті якого відбулася ДТП, встановлений та закріплений даною постановою. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини такої неявки суд не повідомив. Згідно з прохальною частиною позову позивач просить суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON]. проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві, зазначивши, що причиною розриву шини напівпричіпу, внаслідок чого сталась дана ДТП є погане дорожнє покриття на тому відрізку автодороги, а саме - через наявність ям. Також представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні посилалась на те, що виплата страхового відшкодування потерпілій особі була здійснена за рахунок страхового забезпечення автомобіля «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а не за рахунок страхового забезпечення напівпричепу «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] . Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зареєстрований в єдиній центральній базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 08.04.2019, виданий у формі Полісу № АМ/8747389, яким забезпечено транспортний засіб «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору з 10.04.2019 по 09.04.2020. Також 08.04.2019 між [PERSON] та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зареєстрований в єдиній центральній базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий у формі Полісу № АМ/8747388, яким забезпечено транспортний засіб «KOGEL SN24», державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору з 10.04.2019 по 09.04.2020. Відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області у справі № 507/92/20 від 04.02.2020, 07.11.2019 о 21 год 30 хв [PERSON] на 304 км+600м. автошляху Київ-Одеса, керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , не перевірив технічний стан транспортного засобу, а саме шини напівпричепа, на якому одна із шин мала пошкодження, що призвело до її розриву, внаслідок чого частина шини пошкодила автомобіль «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду в лівій смузі руху в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобіль «BMW Х5» отримав ряд механічних пошкоджень. Як зазначено у постанові Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20, [PERSON] згідно з наданим поясненням в протоколі про адміністративне правопорушення з порушенням згодний. Постановою Любашівського районного суду Одеської області у справі № 507/92/20 від 04.02.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп. Постанова суду набрала законної сили 17.02.2020. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ПСП «НАДІЯ» є власником транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] . Керівником ПСП «НАДІЯ» (код ЄДРПОУ: 30500983), що розташоване за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Зоря. вул. Комсомольська, 91 є [PERSON] , що стверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.06.2019 за №1005426612. Відповідно до копії посвідчення водія [PERSON] , серія [NUMBER] від 30.12.2015, яке містить категорію транспортних засобів, на керування якими видано посвідчення - «В», а відповідно і підтверджує також його право на керування 07.11.2019 транспортним засобом «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] . 08 листопада 2019 року проведено огляд транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Згідно з ремонтною калькуляцією № 19-0261439 від 11.11.2019 вартість ремонту транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] становить 85 356 грн 22 коп., загальна сума вирахувань без ПДВ становить 34 910 грн 75 коп., загальна сума після вирахувань - 50 445 грн 47 коп. Відповідно до заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування між потерпілим ПСП «НАДІЯ» та страховиком ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 48 445 грн 47 коп. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку AUDATEX та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 2 000 грн, застосування коефіцієнту фізичного зносу (за наявності) та інших вимог, що передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі Страхового акта № 190000261439 від 28.01.2020 та розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 190000261439 на підставі калькуляції № 19-0261439 від 11.11.2019, заяви-погодження від 18.11.2019 сума страхового відшкодування становить 48 445 грн 47 коп. З платіжної інструкції № ЗР010839 від 31.01.2020 судом встановлено, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплатило ПСП «НАДІЯ» 48 445 грн 47 коп. відшкодування згідно з страховим актом № 190000261439 від 28.01.2020. 12 червня 2023 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було направлено відповідачу претензію із вимогою протягом місяця від дня отримання листа, відшкодувати в порядку регресу завдані збитки в сумі 48 445 грн 47 коп., однак станом на день звернення з позовом до суду [PERSON] не відшкодував ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» понесені збитки. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зауважує, що сторона відповідача заявлену до стягнення в порядку регресу суму матеріальної шкоди не заперечує. Згідно з визначеннями наведеними у п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила): причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Підпунктом 2.3 «а» пункту 2.3. Правил встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Відповідно до абзацу першого пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. При цьому суд зауважує, що причіп не є самохідним транспортним засобом, він перебував у з`єднаному з автомобілем стані, у складі одного транспортного складу, рухатись самостійно не міг, як і автомобіль не міг рухатись без участі водія, прискорення причіп отримав в процесі руху у з`єднанні з автомобілем. Причіп (напівпричіп) не може експлуатуватися окремо від тягача, а тому в разі встановлення вини водія автомобіля з причепом (автопоїзда) у скоєнні ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи повинна наставати за шкоду, заподіяну третім особам як наслідок експлуатації тягача. Так, у статті першій Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що автомобіль «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] (тягач) та напівпричіп «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] в момент настання дорожньо-транспортної пригоди були не окремими транспортними засобами, а єдиним транспортним засобом - автопоїздом. Напівпричіп «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] є транспортним засобом без власного джерела енергії і здійснював рух лише за допомогою тягача, а саме автомобіля «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням відповідача. Абзацом другим пункту 36.3. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. З системного аналізу наведених норм вбачається, що виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, у разі, якщо ДТП сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою під час буксирування. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 163/3008/17 (провадження № 61-38637св18), та у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 569/13962/17 (провадження № 61-48301св18). Відтак суд відхиляє як безпідставні доводи представника відповідача про те, що страхове відшкодування у даному випадку мало здійснюватися за рахунок страхового відшкодування забезпеченого транспортного засобу - напівпричепу «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , оскільки відповідно до зазначених вище положень закону виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності лише щодо тягача, так як вказані транспортні засоби перебували у з`єднанні між собою. Предметом спору у даній справі є стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 1166, 1188 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, та в разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого. Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього. Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.1.1. «г» пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу існуючим Вимогам Правил дорожнього руху. Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що позивач після виплати застрахованій ним особі страхового відшкодування, може звернутися з відповідною вимогою про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Постановою Любашівського районного суду Одеської області у справі № 507/92/20 від 04.02.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп. Постанова суду набрала законної сили 17.02.2020. Відповідно до вказаної постанови Любашівського районного суду Одеської області у справі № 507/92/20 від 04.02.2020, 07.11.2019 о 21 год 30 хв [PERSON] на 304 км+600м. автошляху Київ-Одеса, керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «KOGEL», державний номерний знак [NUMBER] , не перевірив технічний стан транспортного засобу, а саме шини напівпричепа, на якому одна із шин мала пошкодження, що призвело до її розриву, внаслідок чого частина шини пошкодила автомобіль «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду в лівій смузі руху в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобіль «BMW Х5» отримав ряд механічних пошкоджень. Як зазначено у постанові Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20, [PERSON] згідно з наданим поясненням в протоколі про адміністративне правопорушення з порушенням згодний. Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, оскільки, відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20 водій забезпеченого транспортного засобу не забезпечив технічно справний стан забезпеченого транспортного засобу, то у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до відповідача. У зв`язку з наведеним вище помилковим є твердження представника відповідача про недоведеність позивачем того, що відповідач не перевірив і не забезпечив технічну справність транспортного засобу перед виїздом. Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 742/3364/17. Щодо тверджень представника відповідача, що розрив шини стався через погане дорожнє покриття, суд зауважує, що відповідач ані в письмових поясненнях, ані в протоколі про адміністративне правопорушення не висловив своїх зауважень до дорожнього покриття, яке на його думку могло стати причиною розриву шини. У разі наявності зауважень співробітники поліції мали скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 140 КУпАП та вжити всіх необхідних заходів задля притягнення посадової особи організації, яка є відповідальною за утримання дороги в належному стані. Проте такого доказу відповідачем суду не названо та не надано. Таким чином, на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими що підлягають до задоволення повністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп.

Outcome: approved