Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

25 липня 2023 року позивачі звернулись в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] був збудований [PERSON] та [PERSON] в період їхнього шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з рівності часток спільної сумісної власності подружжя, а також рівності часток між спадкоємцями, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частки вказаного житлового будинку. Вказують, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину - по 1/8 частині житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , є його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який за життя прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . На момент смерті [PERSON] спадкоємцями є дружина [PERSON] та син [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №07.06.2012 №395-1, надано дозвіл неповнолітньому [PERSON] , відмовитись від часток спадкового майна після смерті [PERSON] . Та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №3-1467, №3-1466, [PERSON] , як дружина спадкодавця, оформила право на частину спадкового майна після смерті чоловіка [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно -- 5/8 частки житлового будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . 13.06.2017 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №46997127. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є донька [PERSON] , донька [PERSON] , та внук [PERSON] , який є сином [PERSON] (помер [INFO] ) та мав право на спадкування за правом представлення, проте з заявою про прийняття спадщини, не звертався. [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом подали заяви про прийняття спадщини, та 13.06.2017 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №60785343. 27 серпня 2017 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну нам частку спадщини, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належить померлому [INFO] [PERSON] , 1943 року народження, спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. З врахуванням викладеного, просять ухвалити рішення, за яким : 1.Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 2.Визнати за [PERSON] право власності на 5/16 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] 3. Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 4. Визнати за [PERSON] право власності на 5/16 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 5. Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання. Від представника позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Ольховського М.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позивач [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мартинюк С.І. надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по-господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 листопада 1968 року згідно з виписки з рішення № 521, виконавчий комітет Луцької міської Ради народних депутатів трудящих закріплено за [PERSON] земельну ділянку в безстрокове користування під індивідуальне будівництво індивідуального будинку. 08 грудня 1968 року [PERSON] прийняв присадибну ділянку в [ADDRESS] , згідно з Актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку. 17 жовтня 1969 року [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в [ADDRESS] . 29 червня 1989 року після завершення будівництва було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 17 жовтня 1989 року рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №412, погоджено [PERSON] відхилення від проекту під час будівництва житлового будинку по [ADDRESS] . 17жовтня 1989 року [PERSON] було надано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в [ADDRESS] , відхилення від проекту. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого 02.05.2023року ПП «Пілон -С», житловий будинок по [ADDRESS] , будівництвом завершений, правовстановлюючих документів на будинок не оформлено. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.10.1999 серія [NUMBER] . Житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] був збудований [PERSON] та [PERSON] в період їхнього шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з рівності часток спільної сумісної власності подружжя, а також рівності часток між спадкоємцями, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частки вказаного житлового будинку, оскільки інша частки житлового будинку належала [PERSON] , як частка в спільній сумісній власності подружжя. Статтею 529 Цивільного кодексу Української РСР (чинний на момент виникнення правовідносин) визначено коло спадкоємців першої черги, зокрема при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (чинний на момент виникнення правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, є його дружина [PERSON] (свідоцтво про одруження від 5 серпня 1969 року), донька [PERSON] (свідоцтво про народження від 05 червня 1970 року, свідоцтво про одруження від 09 січня 1997 року) донька [PERSON] (свідоцтво про народження від 19 лютого 1990 року, свідоцтво про шлюб від 30 травня 2014 року) та син [PERSON] (повторне свідоцтво про народження від 04 квітня 2023 року). Таким чином, після смерті [PERSON] належну йому частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , успадкували спадкоємці в рівних частинах по 1/8 кожному: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] 20 травня 2009 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 46997127 після смерті [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [INFO] помер [PERSON] , який за життя прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] та син [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №07.06.2012 №395-1, надано дозвіл неповнолітньому [PERSON] , відмовитись від часток спадкового майна після смерті [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом №3-1467, №3-1466, [PERSON] , як дружина спадкодавця, оформила право на частину спадкового майна після смерті чоловіка [PERSON] . Право на спадщину на 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняв після смерті батька [PERSON] , однак за життя не оформив, [PERSON] , як спадкоємець чоловіка [PERSON] не оформила. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 січня 2017 року, а відтак, після її смерті відкрилась спадщина на 5/8 часток житлового будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] (1/2 +1/8=5/8). Спадкоємцями після смерті [PERSON] єдонька [PERSON] , донька [PERSON] , які у встановленому законом порядку подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Внук спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , який є сином [PERSON] , який помер [INFO] , має право на спадкування за правом представлення, проте з заявою про прийняття спадщини, не звертався. Отже, право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме 5/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , розділяється між спадкоємцями, які прийняли спадщину, по 5/16 частин кожному. 13 червня 2017 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №46997127 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 27 серпня 2017 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну нам частку спадщини, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належить померлому [INFO] [PERSON] , 1943 року народження, спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. З врахуванням викладеного, на підставі досліджених по справі доказів, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Зокрема, слід визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , по 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] кожному. А також слід визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , по 5/16 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] кожному. Крім того, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved