Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діяла представник, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Наталія Сергіївна, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала [PERSON] та бабусі позивачки [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого міським головою Лозівської міської ради Харківської області 28.02.2001 року. На момент смерті [PERSON] проживав з [PERSON] за однією адресою та перебував у зареєстрованому шлюбі, тому позивачка вважала, що фактично спадщину прийняла її бабуся [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. 13.05.2023 року за заявою позивачки приватним нотаріусом Ніколенко Н.С. було відкрито спадкову справу №71/2023 після смерті бабусі позивачки [PERSON] . Також позивачка вказує, що наявний інший спадкоємець за законом, а саме відповідачка, яка є молодшою донькою [PERSON] - [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Після смерті бабусі, позивачка завітала до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де на момент смерті проживала [PERSON] та виявила там заповіт. Ознайомившись із заповітом позивачка дізналася, що належну [PERSON] частку квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] він заповів їй. Заповіт було посвідчено 29.09.2014 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. та зареєстровано в реєстрі за №1681. З оригіналом заповіту позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено у цьому у зв`язку з тим, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини. В обґрунтування поважності несвоєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся, позивачка зазначає те, що до травня 2023 року вона не знала про існування заповіту останнього, не була присутня при складанні та посвідченні вказаного заповіту, нотаріус не повідомляв про існування заповіту, тому вона була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини. З урахуванням вище викладеного, позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачці надано час для подання відзиву. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокат надала заяву про розгляд справи за відсутності її та довірителя, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву у якій визнала позовні вимоги позивачки та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Наталія Сергіївна, у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню на таких підставах. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований в селі Ново Іванівка Лозівського району Харківської області, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (с.21). [PERSON] на день смерті перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.23). [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.22). [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.24). [PERSON] є батьком відповідачки [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.31). [PERSON] 29.09.2014 року був складений заповіт на ім`я позивачки, який був посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В.(а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого міським головою Лозівської міської ради Харківської області 28.02.2001 року (а.с.25-26). Спадкоємцями на вказане спадкове майно є позивачка [PERSON] , яка є онукою спадкодавця та відповідачка [PERSON] . Інших спадкоємців у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця на належну йому частку квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] був складений на ім`я позивачки у 2014 році, але про його існування вона дізналася лише у 2023 році. Позивачка звернулася до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини у червні 2022 року, однак їй було відмовлено у звязку з пропуском строку. Поважними причинами не прийняття в встановлений законом строк спадщини після смерті [PERSON] позивачка вказала: -необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Зважаючи на вище викладене, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказувала на необізнаність про наявність заповіту. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved