Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та аліментів на її утримання, дружини в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Посилається на те, що з 22.09.2021 року перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. [PERSON] фізично здоровий та може працювати, з його слів систематично підробляє, де отримує чималий заробіток, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти. Позивач постійно здійснює догляд за дитиною, працювати повноцінно не має фізичної можливості, тому має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 3-х років. Вона отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 гривень, також має дохід від здачі в оренду земельного паю, однак цих доходів не вистачає на утримання дитини та на її утримання. Ухвалою судді від 29 травня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. 12.06.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує, що відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] визнає частково, а саме, в розмірі 1300,00 гривень щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, не визнає повністю та просить відмовити. Посилається на те, що пред`явлений розмір аліментів є надмірно високим для нього. На даний час він ніде не працює, живе в селі. У зв`язку із веденням воєнного стану виїхати на заробітки за межі України можливості немає. Його середньомісячний дохід може складати 3500,00 грн. - 4000,00 гривень за рахунок періодичних та стихійних заробітків. Оскільки його дружина залишає дитину з батьками, а сама їздить на заробітки в Польщу, то вважає, що остання матеріальної допомоги від нього не потребує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відзиві зазначив про розгляд справи без нього. Представник відповідача адвокат Студена М.М. в судовому засіданні позовні вимоги просить задовольнити частково з підстав наведених у відзиві. [PERSON] згідний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 гривень, щомісячно, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в решті позовних вимог просить відмовити. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 вересня 2021 року, виданого Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.4). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.5). Відповідно до витягу №17 від 24 квітня 2023 року, виданої Коцюбинським старостинським округом Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, разом з [PERSON] в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим дитина перебуває на її утриманні. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» для дітей вікoм до 6 рокiв з 01.01.2023 року становить - 2 272 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 СК України та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , 2021 року народження, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, задоволивши позовні вимоги в цій частині. Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно приписів статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 77, ч.1 ст.79 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі і сплачуються щомісячно. Аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом, відповідач є батьком дитини, дитина мешкає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як здійснює догляд за дитиною, отже вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує матеріальний стан відповідача, який є працездатною особою, має доходи, тому спроможний платити аліменти дружині, яка проживає зі спільною дитиною. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину, на які він посилається у відзиві на позов, суду не надано. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, з урахуванням того, що позивачкою не доведено можливості [PERSON] надавати їй утримання в розмірі 2000 грн. щомісяця, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 800,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Суд визначає зазначений розмір аліментів з урахуванням визначеного судом розміру аліментів, які будуть стягуватись з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць, слід допустити до негайного виконання. З огляду на те, що згідно Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 гривень в користь держави.

Outcome: partial