Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

27.06.2023 позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановити над малолітніми опіку, призначивши їх опікуном [PERSON] . Крім цього, позивач просила суд стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що позич є рідною матір`ю відповідача [PERSON] та відповідно бабусею малолітніх [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані та фактично проживають з нею - позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS] . Діти знаходяться на утриманні бабусі, саме вона займається їх вихованням. Відповідач життям дітей не цікавиться, не приділяє їх вихованню жодної уваги, не виявляє турботи, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не за призначенням витрачає кошти призначені для утримання дітей. Батько [PERSON] - [PERSON] створив іншу сім`ю та з дитиною не проживає. У зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом, який вона підтримала та просила задовольнити, позбавивши матір батьківських прав щодо дітей, а її призначити їх опікуном. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленою по дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом (а.с. 50, 52-53, 56, 59-60, 66, 69, 73, 77, 117-118), в тому числі за допомогою СМС повідомлення за поданою нею заявою (а.с. 66, 89, 93, 108, 134, 152), в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Представник служби у справах дітей Криворізької РДА Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 61, 80). Разом з тим, в письмовій заяві від 27.10.2023 № 543 представник служби у справа дітей Криворізької РДА вказав про невизнання позову в частині призначення позивача опікуном дітей, оскільки [PERSON] , незважаючи на надану їй консультацію та перелік необхідних документів, не надала службі у справа дітей Новопільської сільської ради необхідний пакет документів, відповідно до Постанови КМ України № 866 від 24.09.2008, що унеможливлює складання службою висновку про можливість позивача [PERSON] бути опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 139). Представник служби у справах дітей Новопільської сільської ради Гацька О.С. підтримала позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] , стягнення з матері на їх утримання аліментів. Щодо задоволення позовних вимог про призначення позивача опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] заперечувала. В обґрунтування заперечень вказувала про те, що позивач не надала органу опіки та піклування Новопільської сільської ради повного пакету документів, що є обов`язковими для вирішення органом опіки питання про можливість бути останньою опікуном дітей та надання про це суду висновку. Крім цього, представник вказувала, що встановлення опікунства можливо лише відносно дітей позбавлених батьківського піклування, однак наразі діти [PERSON] та [PERSON] не мають такого статусу, більш того [PERSON] має батька, який не позбавлений батьківських прав відносно нього та має здійснювати свої батьківські права і обов`язки щодо сина. У зв`язку з чим, [PERSON] вказувала про передчасність вимог [PERSON] про призначення її опікуном дітей. Це питання підлягає вирішенню в порядку визначеному законом, зокрема після ухвалення рішенням суду про позбавлення матері батьківських прав, відповідне рішення про призначення опікуна може бути прийняте органом опіки та піклування. Представник Новопільської сільської ради Вовченко І.В. та третя особа [PERSON] , кожен окремо, позовні вимоги підтримали. При цьому, [PERSON] пояснював, що дійсно є батьком [PERSON] , з яким не проживає та вихованням якого не займається. Підтвердив той факт, що мати дитини - [PERSON] самоусунулася від виховання дітей, в тому числі [PERSON] , діти наразі проживають з [PERSON] , саме вона займається їх вихованням та утриманням. Він довіряє [PERSON] виховання свого сина. Зі згоди позивача та представника позивача, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників третіх осіб та [PERSON] , свідка [PERSON] , опитавши в судовому засіданні малолітнього [PERSON] , дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтв про народження відповідача [PERSON] , яка одружившись 26.12.2014 зі [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8-13). [INFO] , тобто до одруження зі [PERSON] , [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 14). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 25). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 15). З 08.02.2023 діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що є зареєстрованим місцем проживання їх матері [PERSON] (а.с. 16-17, 50). Як слідує з характеристики на ім`я [PERSON] , витягу про реєстрацію права власності, вищевказаний будинок належить на праві власності [PERSON] , в ньому зареєстрована сама [PERSON] , її співмешканець [PERSON] , донька [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] (а.с. 35, 40). Відповідно до довідки та характеристики відносно [PERSON] , [INFO] , останній навчається в 5-му класі Надеждівської гімназії Новопільської сільської ради, є старанним учнем, відповідальним до поставлених завдань, його вихованням займається бабуся [PERSON] , яка постійно тримає зв`язок з вчителями та класним керівником. Мати [PERSON] - [PERSON]. не приймає участі у вихованні дитини, на телефонні дзвінки вчителя не відповідає (а.с. 23-24). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] , він разом з братом проживає у сім`ї бабусі - [PERSON] , де забезпечений необхідними умовами для нормального розвитку. Однак, дитина має затримку розвитку мовлення, потребує допомоги психолога, дефектолога та логопеда (а.с. 26). Згідно довідки від 08.03.2023, дитину до закладу приводить і забирає бабуся [PERSON] , або дідусь [PERSON] , оплату за харчування та забезпечення дитини всім необхідним здійснює батько дитини - [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] участі в житті дошкільного закладу не приймала та не цікавилася життям дитини в закладі, з педагогами не спілкується (а.с. 27). Як слідує з характеристики з місця проживання [PERSON] , вона не приділяє належної уваги вихованню, навчанню та утриманню дітей [PERSON] та [PERSON] , дітьми постійно займається бабся - [PERSON] . [PERSON] ніде не працювала, схильна до вживання алкоголю, веде аморальний спосіб життя, як волоцюга, має складний характер, схильна до проявів насильства в сім`ї, оскільки постійно вчиняє сварки в родині (а.с. 28). Той факт, що [PERSON] протягом року не проживає з дітьми, не замається їх вихованням, зловживає алкоголем, чим створює загрозу для дітей, натомість [PERSON] займається вихованням та утриманням онуків [PERSON] і [PERSON] , підтверджується письмовими поясненнями сусідів (а.с. 29-30). Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні підтвердила вищевказані обставини, вказавши, що [PERSON] з дітьми не проживає, навіть не відвідує їх вже тривалий час, зловживає алкоголем, дітей з днем народження не вітала, діти повністю перебувають на вихованні та утриманні бабусі [PERSON] . [PERSON] , батько [PERSON] , інколи відвідує дитину. Пояснювала, що відносини між бабусею та онуками доброзичливі, сварок між ними не чула. [PERSON] допомагає бабусі по господарству. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 14.02.2023 за місцем проживання дітей, за адресою: [ADDRESS] , на момент проведення огляду матері дітей вдома не було, зі слів [PERSON] її донька [PERSON] зловживає алкоголем, з дітьми не проживає, їх вихованням не займається. В будинку наявне водо та газопостачання, створені умови для проживання дітей, зокрема окремі ліжка для сну, куточок для навчання та ігор, одяг за сезоном. За дітьми доглядає бабуся, виховує та займається їх розвитком (а.с. 39). Згідно характеристик на ім`я [PERSON] за місцем роботи та проживання, вона є відповідальною, працює двірником Надеждівського ЖКП, проживає у власному будинку з чоловіком та онуками, у цьому ж будинку зареєстрована її донька [PERSON] . Оскільки [PERSON] не виконує батьківських обов`язків відносно синів, [PERSON] змушена постійно займатися вихованням, навчанням та утриманням своїх онуків (а.с. 34-38). Вона має додатковий дохід від оренди земельної ділянки (а.с. 43), судимості не має (а.с. 33). Згідно висновку про стан здоров`я, [PERSON] не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, однак вказаний медичний висновок не містить відміток інших лікарів визначених у ньому, не містить остаточного висновку та не містить підпису та печатки керівника медичного закладу, у зв`язку з чим, вказаний доказ є неналежно оформленим, а тому не можу бути прийнятий судом до уваги, як недопустимий (а.с. 38). Позивач вказувала, що повторно зібрала майже всі документи, визначені Порядком, але належних доказів цьому не надано, що унеможливило надання суду висновку органу опіки та піклування щодо можливості чи неможливості призначення позивача опікуном. Копіями постанов Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2016, 31.05.2016, 14.11.2016, 29.05.2017 підтверджується факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , що проявлялося в залишенні дітей без нагляду, з раннього віку дітей (а.с. 120-125). Як пояснив в судовому засіданні малолітній [PERSON] , він з братиком дійсно проживає з бабусею, яка їх годує, виховує, дбає про них, оскільки мати [PERSON] їх взагалі не відвідує, ними не цікавиться, не телефонує. [PERSON] зазначав, що йому добре з бабусею, він має умови для навчання, нагодований, має час для розваг, при цьому допомагає бабусі по господарству. [PERSON] зазначав, що його брат [PERSON] , має тата [PERSON] , який інколи приїздить до нього. [PERSON] розмовляє погано. Про те, що [PERSON] має затримку в розвитку мовлення, вказували учасники по справі та підтверджено характеристиками дитини з дошкільного закладу, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників процесу, враховуючи вік [PERSON] , його рівень розвитку, з метою недопущення психологічного травмування дитини, суд ухвалив не опитувати в судовому засіданні [PERSON] . Про факти аморальної поведінки [PERSON] , нецільового витрачання коштів одержаних на утримання дітей, зокрема їх витрачання на придбання алкоголю, не прийняття участі у житті дітей, вказував представник Новопільської сільської ради Вовченко І.В., який є старостою Надеждівського старостинського округу. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новопільської сільської ради, до служби у справах дітей Новопільської сільської ради надходили скарги про неналежне виконання матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , зокрема у зв`язку зі зловживанням нею алкогольними напоями. Після проведення профілактичної роботи [PERSON] почата терапевтичне лікування у нарколога та повернулася до виконання батьківських обов`язків. Однак, у лютому 2023 до служби звернулася [PERSON] зі скаргою, що її донька [PERSON] покинула дітей з нею, а сама веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, отримані аліменти на [PERSON] та пенсію по втраті годувальника на [PERSON] використовує не за призначенням. Оцінивши всі обставини, орган опіки та піклування Новопільської сільської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32). Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 167 СК України, якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Порядок відібрання і передання дитини встановлюється законом. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] , будучи повнолітньою, фізично здоровою та дієздатною жінкою, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дітей, прийняття участі у їх житті та вихованні, самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до синів [PERSON] та [PERSON] , оскільки проживає окремо від дітей, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується з синами, не проявляє материнської турботи та піклування, участі в житті синів не приймає, систематично залишає дітей, долею дітей не цікавить, кошти призначені для утримання дітей використовує не за призначенням, тому суд вважає за необхідне, виходячи з найкращих інтересів дітей, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги в частині призначення [PERSON] опікуном дітей [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України (СК України), опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України (ЦК України). Так, відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 61 ЦК України, орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. При цьому, відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки; діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти; Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Відповідно до ст. 5 вказаного закону, за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, надається відповідно до законодавства. Так, відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМ України № 866 від 24.09.2008, для надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем походження дитини протягом двох місяців повинна зібрати необхідні документи (свідоцтво про народження дитини та документи, що засвідчують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування). Рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей (пункти 21-22 Порядку). Пуктом 24 Порядку визначено випадки надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, зокрема у випадку позбавлення обох батьків батьківських прав, що підтверджується рішенням суду, або відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується рішенням суду; якщо батьки дитини визнані безвісно відсутніми, що підтверджується рішенням суду, або оголошені судом померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим органами реєстрації актів цивільного стану та інші. В даній справі суду не надано доказів прийняття органом опіки та піклування рішення про надання дитині [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, що не перешкоджає прийняттю такого рішення органу опіки та піклування після ухвалення рішення суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав, адже другий з батьків дитини - батько [PERSON] помер [INFO] (а.с. 25). Що стосується дитини [PERSON] , то вказана дитина має батька - [PERSON] . Доказів позбавлення останнього батьківських прав, чи відібрання дитини від нього без позбавлення батьківських прав, як і доказів неможливості виконання батьком своїх батьківських обов`язків суду не надано, відповідно суду не надано й висновку органу опіки та піклування щодо надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Більш того, пунктами 40-41 вищевказаного Порядку, визначено перелік документів, які мають бути надані службі у справах дітей особою, яка бажає бути опікуном дитини сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування. Такі документи перевіряються службою у справах дітей на відповідність законодавству, після чого особи вносяться до єдиного банку даних, проводиться обстеження умов проживання заявників, про що складається акт за встановленою формою, здійснюється реєстрація заявників у журналі обліку потенційних опікунів, за встановленою формою, після чого готується висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки та її відповідність інтересам дитини. Оскільки, як зазначили служби у справах дітей Новопільської сільської ради та Криворізької РДА, позивач [PERSON] не надала службі у справах дітей повний перелік документів, визначених вищевказаним порядком, орган опіки та піклування позбавлений можливості надати висновок про доцільність встановлення опіки та скласти подання, наявність якого, відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, є обов`язковою умовою призначення судом опікуна малолітній дитині. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність, на даний час, законних підстав для визначення [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Однак, відмова в цій частині позовних вимог, не є перешкодою позивачу для реалізації права на опіку над дітьми в порядку визначеному законом, за наявності до того законних підстав. Отже, позовні вимоги в частині призначення [PERSON] опікуном над дітьми є передчасними та задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом задоволено позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] , при цьому батько [PERSON] помер, на даний час опіка над дитиною не встановлена, а тому з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі в питанні її матеріального забезпечення, належного утримання, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача, на користь майбутнього опікуна чи закладу до якого буде влаштована дитина, починаючи стягнення з 27.06.2023 (дата звернення до суду). [PERSON] має батька - [PERSON] , який згідно ст. 154 СК України є законним представником дитини, але разом з дитиною не проживає, дитина зі згоди батька проживає з бабусею [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтвердив [PERSON] . Відповідно до ст. 181 СК України аліменти стягуються на користь батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] не проживає з батьком, з дозволу та згоди батька проживає з бабусею [PERSON] , з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі в питанні її матеріального забезпечення, належного утримання, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача, на користь іншого законного представника - [PERSON] , на період проживання дитини з бабусею, але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття. У разі припинення проживання дитини з бабою - [PERSON] , до досягнення дитиною повноліття, інший законний представник, або сама дитина у випадках визначених законом, не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного позову до суду (а.с. 45), позов про позбавлення батьківських прав задоволено, тому в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial