Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 31 серпня 2023 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивачі просять суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування будинком за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові. Так, позивачем зазначено, що вона з відповідачами є співвласниками кв. [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Понад рік відповідачі не проживають за вказаною адресою, однак їх реєстрація у квартирі порушує права позивача та обмежує її право на вільне розпорядження майном. Особисті речі відповідачів в квартирі відсутні, за житлово-комунальні послуги не сплачують. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав частково, проси не виписувати із будинку [PERSON] . Відповідачі в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені, причини не явки не повідомили. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 червня 2016 року №261-16 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Місце проживання відповідачів зареєстровано у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою №5240 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Норми права, що застосував суд. У відповідності до ст. 191 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Право володіння означає юридично забезпечену власнику можливість мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого фактичного господарського чи іншого впливу. Право користування - це юридично закріплена можливість власника щодо господарського, підприємницького, культурно-побутового використання майна та вилучення з нього корисних властивостей власником чи уповноваженими особами. Право розпорядження - це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо (наприклад, продати, подарувати, передати за заповітом майно). Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК країни, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновки суду. Факт тривалого не проживання власників в квартирі, яка є їх власністю, не тягне за собою втрату права користування їх майном, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Крім того факт не проживання відповідачів у квартирі не доведено жодним доказом. Письмові пояснення суд не бере до уваги, адже пояснення особи набуваються статусу доказу при допиті її в судовому засіданні після приведення до присяги та роз`яснення прав та обов`язків свідка. Комунальні послуги за квартирою сторін споживаються особами які проживають у ній, та мають ними оплачуватися. Доводи позивача про те, що відповідачі не оплачуються витрати за утримання квартири може бути підставо для стягнення коштів, а не для втрати ними права користування квартирою. З огляду на викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed