Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Позивач) звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що 13\~серпня 2021\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~Відповідачем укладено\~кредитний договір\~№ 484166323, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. За умовами вказаного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 02 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до Реєстру боржників № 158 від 02 листопада 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 484166323. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошових вимог до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21496 грн. 00 коп. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У разі сплати Відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором, а саме з 06 березня 2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, при цьому Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Таким чином, всупереч умовам вказаного кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до Відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів, у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до\~ ст.ст. 280-283 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи,\~приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст.ст.\~3,\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно\~зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону. Відповідно до ст.ст. 3,\~12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно\~зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 484166323, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 5-7). Згідно з п. 1.1 вказаного Договору, товариство надає клієнту кредит в розмірі 10000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 зазначеного Договору, Кредит надається строком на 140 днів. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Згідно з п. 1.4 вказаного Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних від суми кредиту в розрахунку 0,69% відсотків в день. Відповідно до п. 1.7 зазначеного Договору, сторони домовилися, що повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів за користування кредитом здійснюватимуться раз в два тижні (кожні 14 днів) згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з Графіку платежів, який є додатком № 1 до Договору № 484166323 від 13 серпня 2021 року, сторони цього договору погодили, що [PERSON] повертає кредит з урахуванням процентів у загальній сумі 16037 грн. 64 коп. (а.с. 8). Вказаний графік платежів підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Крім того, під час укладення вищевказаного Договору, Відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором інформацію про умови його кредитування, викладену у Паспорті споживчого кредиту продукту Комфорт до Договору № 484166323. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно\~зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Суд звертає увагу, що до позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» Реєстр боржників № 158 від 02 листопада 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», за яким, як стверджує Позивач, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача [PERSON] за кредитним договором № 484166323, так само як і Договір факторингу № 28/1118-01, не додано. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено перехід до нього права вимоги у сумі 21496 грн. 00 коп. за Договором № 484166323 від 13 серпня 2021 року, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Таким чином, суд не приймає до уваги Договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки він є похідним від Договору факторингу № 28/1118-01 від 20 жовтня 2022 року. Так, у позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» стверджує, що відповідно до Реєстру боржників № 158 від 02 листопада 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 484166323 від 13 серпня 2021 року в сумі 21496 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11496 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Однак суд звертає увагу, що Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, мав за Договором факторингу отримати не лише кредитний договір, але і документацію, що стосується перерахування коштів на рахунок боржника, а також заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника, тобто мав отримати детальні розрахунки заборгованості за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги. Разом з цим, з наданих Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» додатків до позовної заяви неможливо встановити отримання Відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором, періоди, за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення Відповідачем платежів тощо. Зазначені суми заборгованості за кредитом, які встановлені Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», є відображенням виключно односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, внаслідок чого не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог Позивача до Відповідача з огляду на їх неналежність та недопустимість. Належних розрахунків заборгованості Відповідача [PERSON] за кредитним договором Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~ ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Верховний Суд 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Однак, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку тощо, на підтвердження перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до умов Договору № 484166323 від 13 серпня 2021 року кредитних коштів на рахунок Відповідача [PERSON] . Окрім того, відсутність в документах, які були складені під час укладення Відповідачем [PERSON] з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Договору № 484166323 від 13 серпня 2021 року, реквізитів платіжної банківської картки Відповідача [PERSON] унеможливлює виконання взятих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на себе зобов`язань за вказаним договором щодо перерахування на рахунок Відповідача кредитних коштів. Крім того, Верховний Суд у постанові від 14 червня 2018 року по справі № 364/737/17 зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», звертаючись до суду з даним позовом, повинен був отримати від первинного кредитора, у даному випадку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», первинні документи, які підтверджують перерахування на належний Відповідачу [PERSON] рахунок чи видачу йому коштів за вищевказаним кредитним договором, а також розміру заборгованості за ним. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 2\~ ст.\~83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Створені Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» документи, які містять інформацію про розмір заборгованості Відповідача [PERSON] , не є належними доказами фактичного отримання Відповідачем коштів від позикодавця або здійснення розрахункових операції в його інтересах. За вказаних обставин суд позбавлений об`єктивної можливості встановити отримання Відповідачем [PERSON] кредитних коштів за вищевказаним договором, перевірити розмір нарахованих сум боргу та процентів. Звертаючись до суду, Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, однак не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довів заявлених позовних вимог, що є його, а не Відповідача, процесуальним обов`язком, передбаченим ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України. Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21. Крім того, у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило розглянути справу у його відсутність, при цьому до розгляду справи по суті клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляло. Отже, Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18, провадження № 6117205ск19. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено належними та допустимими доказами заявлені вимоги, внаслідок чого підстави для задоволення позову відсутні. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволенню не підлягають у повному обсязі, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з Відповідача судові витрати на користь Позивача стягненню не підлягають. На підставі\~ ст.ст.\~512, 626, 627, 1046, 1047, 1077, 1078,\~ 1081 ЦК України,

Outcome: dismissed