Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, укладений 24 квітня 2010 року, актовий запис №716. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 24 квітня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2014 року сторони проживають окремо, вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя, що привело до того, що вони стали чужими людьми, між ними втрачено почуття любові. Спільне господарство не ведуть з 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05липня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 10 липня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 28 серпня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено сторонам, відповідачу також копію позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600228778262, рекомендований лист з додатками було отримано відповідачем 21 жовтня 2023 року. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №716, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 квітня 2010 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] від 03 березня 2011 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] від 23 листопада 2012 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя подружжя не склалось, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved