Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

04.09.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення ДТП у розмірі 18000грн.00коп., а також документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073грн.60коп. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 13.05.2023 року з вини відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado», номерний знак « [NUMBER] », вартість відновлювального ремонту якого склала 18000грн.00коп., яку він в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати, а тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просить дану справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відкладення розгляду\~справи є\~правом та\~прерогативою суду,\~основною умовою\~якого є\~не відсутність\~в судовому\~засіданні учасників\~справи (їх\~представників),\~а неможливість\~вирішення спору\~у відповідному\~судовому засіданні.\~За таких\~обставин суд\~дійшов висновку\~про можливість\~розгляду справи\~за відсутності\~сторін.\~ \~ \~ \~ Дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області Аліменка Ю.О. від 13.06.2023 року у справі № 132/1593/23 (номер провадження 3/132/915/23), яка в передбаченому законом порядку набула законної сили 26.06.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, яке він вчинив за наступних обставин. [PERSON] - 13.05.2023 року близько 18год.20хв. рухаючись по вулиці Гагаріна в селі Гущинці Хмільницького району Вінницької області, та керуючи транспортним засобом, а саме мопедом марки «Viper», без номерного знаку, не переконавшись в безпечності зміни напрямку руху та нестворені небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з легковим автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, який в даній дорожньо-транспортній пригоді отримав механічні пошкодження. Обставини, встановлені рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», номерний знак « [NUMBER] », згідно рахунку ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 16.05.2023 року, становить 18000грн.00коп. Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України). Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України). З урахуванням того, що відповідач є відповідальною особою за завдані збитки позивачу як власнику автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», номерний знак « [NUMBER] », суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду із вказаним позовом сплатив судовий збір в розмірі 1073грн.60коп., що підтверджується документально. Згідно частин першої, шостої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача повинні бути стягненні зазначені судові витрати. Згідно частин першої-третьої, п`ятої\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved