Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 20.01.2021. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, яка забезпечила для них належні житлово-побутові умови. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 04.01.2021 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1250 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач несвоєчасно сплачує аліменти на утримання дітей, в зв`язку з чим зі сплати аліментів виникла заборгованість. Крім того, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує дітям належного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ними, не проживає, не приймає ніякої участі в їх вихованні, тобто свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, покладених на нього законодавством. Посилаючись на зазначене, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, а саме стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала, заперечень проти ухвалення заочного рішення не мала, на допиті заявлених свідків не наполягала. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності її представника, пояснення щодо позову не направила. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в ній доказів. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Матеріалами справи підтверджено те, що з 05.10.2012 по 21.02.2021 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 17). Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 13). Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю, яка створила належні умови для їх життя, виховання та розвитку, при цьому позивач працює, має дохід у вигляді заробітної плати (а.с. 10, 12, 14, 23, 24, 30, 31, 32). З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей, зі сплати яких станом на 30.06.2023 існує заборгованість, відповідач притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП (а.с. 15-16, 18-22, 55-56). Відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні своїх дітей, діти з ним не бачаться, емоційний зв`язок між ними відсутній, відповідач не звертається до лікаря, щоб дізнатися про стан здоров`я дітей, навчанням сина не цікавиться (а.с. 25-29, 33, 34, 35). Факт неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 50-53). За висновком органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним (а.с. 64-66). Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, що є підставою для задоволення позову в цій частині. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений у розмірі 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідачем не надано, а в судовому засіданні не встановлено факту незадовільного стану здоров`я відповідача або будь-яких інших обставин, які б створювали істотні перешкоди відповідачу задля забезпечення його дітей товарами першої необхідності, щоб створити усі необхідні умови для всебічного розвитку своїх дітей. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 (провадження № 61-22317св19) зазначив, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи наведене, оскільки діти потребують постійної матеріальної допомоги, яку позивач не може забезпечити самостійно, тому беручи до уваги потреби дітей, їх фізичного, духовного і соціального розвитку на даний час, виходячи із засад розумності, справедливості та враховуючи закріплені ст.ст. 2-4, 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 3 Конвенції про права дитини принципи пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, які стягується з відповідача на утримання дітей, визначивши їх в твердій грошовій сумі по 2000 грн. 00 коп. на кожну дитину. На думку суду, вказаний позивачем розмір аліментів на утримання дітей є обґрунтованим, оскільки не перевищує мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме - до 6 років - 2272 гривні; від 6 до 18 років - 2833 гривні. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 04.01.2021, слід відкликати за відсутності заборгованості. В зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. судового збору, а також 1073,60 грн. в дохід держави, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Крім того, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 3700 грн., що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (а.с. 60-63, 67-68). Виходячи з наведеного,

Outcome: approved