Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

27.06.2023 року представник позивача адвокат Борзовець Олександр Володимирович, що діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: розірвати договір оренди землі №б/н від 03.05.2012 року, укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та ТОВ «Мадег», код ЄДРПОУ: 35521374, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5320880801:00:001:0494 загальною площею 9,2506 га, що розташована на території Гребінківської селищної ради (нині - Лубенського) району Полтавської області та зареєстрований 14.06.2012 року. Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі № б/н від 03.05.2012 року, укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та ТОВ «Мадег», код ЄДРПОУ: 35521374, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5320880801:00:001:0494 загальною площею 9,2506 га, що розташована на території Гребінківської селищної ради (нині - Лубенського) району Полтавської області, зареєстрованого 14.06.2012 року Відділом Держкомзему у Гребінківському районі Полтавської області у Державному реєстрі земель, запис №53208004000883. Припинити дію іншого речового права (запис про інше речове право №15393134), вчинене державним реєстратором Провідною - Велігоцькою Альоною Анатоліївною в реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб з кадастровим номером 5320880801:00:001:0494 загальною площею 9,2506 га, що розташована на території Гребінківської селищної ради (нині - Лубенського) району Полтавської області. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадег» на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Позов обґрунтовано тим, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 117467 від 27.03.2012 позивачу [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 9,2506 га з кадастровим номером 5320880801:00:001:0494 з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гребінківської селищної ради (нині - Лубенського) району Полтавської області. 03.05.2012 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Мадег» укладено договір оренди земельної ділянки та 14.06.2012 року зареєстровано у Відділі Держкомзему у Гребінківському районні Полтавської області. В подальшому 27.04.2016 року між сторонами укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 03.05.2012 року. В укладеній угоді сторонами погоджено наступні умови: 4.1. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 4.2. Орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується Орендарем на користь Орендодавця або шляхом видачі готівкових коштів через касу Орендаря або у натуральній формі або у відробітковій формі за угодою сторін. 4.3. Орендна плата виплачується Орендарем у встановленому п. 4.1. цього договору у розмірі за вирахуванням суми податку х доходів фізичних осіб, обчисленого згідно з вимогами чинного законодавства. Однак, ТОВ «Мадег» систематично порушує взяті на себе зобов`язання, не сплачує орендну плату з 2012 по 2023 роки за користування земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору. З метою захисту свої порушених прав позивач і звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.07.2023 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження і призначено проведення підготовчого засідання на 16.08.2023 року о 11 год 30 хв. Позовну заяву з додатками направлено учасникам процесу, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.32-36). В підготовче засідання 16.08.2023 року сторони не з`явились, за клопотанням представника відповідача ТОВ «Мадег» - Жаданова І.Г. судове засідання відкладено на 21.09.2023 о 13-00 год. (а.с.45) В підготовчому засіданні 21.09.2023 року суд задовольнив клопотанням представника відповідача ТОВ «Мадег» - Жаданова І.Г. про відкладення справи, в зв`язку з чим судове засідання відкладено на 12.10.2023 о 11-30 год. (а.с.57-58). 11.10.2023 року на офіційну електронну пошту суду від представника позивача - адвоката Борозовця О.В. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: Договору №1 від 14.06.2023 року про надання правової допомоги; розрахунок надання правової допомоги; акт прийому передачі виконаних робіт; квитанція №01 від 05.10.2023 року про прийняття оплати від [PERSON] в сумі 20000,00 грн. (а.с.63-66). 12.10.2023 року у підготовче засідання позивач та її представник адвокат Гавриш Б.В., не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача на електронну пошту суду надіслано клопотання про проведення підготовчого засідання без участі сторони позивача, просить закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті. Відповідач та його представник адвокат Жаданов І.Г., у підготовче засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Мадег» від 03.10.2023 року. Від них не надходило заяв чи клопотань про перенесення підготовчого засідання. В установлені законом строки відзиву зі сторони відповідача не надходило. Ухвалою суду від 12.10.2023 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі. Справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 09.11.2023року на 10 год. 00 хв. (а.с.82-83). 08.11.2023 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ТОВ «Мадег» - Жаданова І.Г. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с.88-93). 09.11.2023 у судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, за клопотання представника позивача - адвоката Гавриша Б.В., розгляд справи перенесено на 28.11.2023 року о 13 год. 00 хв. В судове засідання 28.11.2023 року позивач та її представник адвокат Гавриш Б.В., не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача на електронну пошту суду надіслано клопотання про проведення судового розгляду без участі сторони позивача, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені судові витрати. Відповідач та його представник адвокат Жаданов І.Г., у засідання 28.11.2023 року повторно не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Мадег» від 28.11.2023 року. Від них не надходило заяв чи клопотань про перенесення судового засідання. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачі послалися як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В ході розгляду справи судом було встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 117467 від 27.03.2012 позивачу [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 9,2506 га з кадастровим номером 5320880801:00:001:0494 з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гребінківського (нині - Лубенського) району Полтавської області (а.с.17). 03.05.2012 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Мадег» укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,2506 га з кадастровим номером 5320880801:00:001:0494 з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гребінківського (нині - Лубенського) району Полтавської області. Строк дії Договору 5 років. В подальшому, 14.06.2012 року вказаний договір було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Гребінківському районні Полтавської області (а.с.11-12). Згідно з копією акту прийому-передачі від 27.04.2015 року, відповідно до вищевказаного договору Оренди, Оредодавець передав, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в строкове платне користування (а.с.16). 27.04.2016 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Мадег» укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 03.05.2012 року (а.с.13-15). В укладеній угоді сторонами погоджено наступні умови: п.2.5 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором, становить 291771,85 грн. п.3.1 Строк дії договору закінчується 31 грудня 2026 року. п.4.1. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.2.5 Договору), що в грошовому еквіваленті складає 20424,03 грн. за повний рік користування земельною ділянкою. п.4.2. Орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується Орендарем на користь Орендодавця або шляхом видачі готівкових коштів через касу Орендаря або у натуральній формі або у відробітковій формі за угодою сторін. п.4.3. Орендна плата виплачується Орендарем у встановленому п. 4.1. цього договору у розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб, обчисленого згідно з вимогами чинного законодавства і в грошовому виразі складає 16032,87 грн. Крім того, відповідно до п. 12.2 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. У п. 12.3 вказаного договору зазначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Право оренди за відповідачем ТОВ «Мадег» на підставі Договору оренди від 03.05.2012 року та додаткової угоди від 27.04.2016 року було зареєстровано 14.07.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором державним реєстратором КП «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» Провідною - Велігоцькою Альоною Анатоліївною, номер запису про інше речове право: 15393134 (а.с.10). Як було зазначено стороною позивача, ТОВ «Мадег» систематично порушує взяті на себе зобов`язання, не сплачує орендну плату з 2012 по 2023 роки за користування земельною ділянкою. Під час розгляду справи, відповідачем не спростовано факт користування орендованою земельною ділянкою кадастровий номер 5320880801:00:001:0494 з моменту укладення договору оренди 03.05.2012, та на день розгляду справи. Таким чином, відповідно до п.4.1- 4.3. додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 03.05.2012, відповідач зобов`язаний виплатити орендну плату орендодавцю [PERSON] у строки і обсягах визначених вказаним договором. Відповідачем не надано належних доказів, які б спростовували факт виплати ним орендної плати позивачу за вказані нею періоди. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.19 Закону України «Про оренду землі» в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Частинами першою та другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладення договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями13,21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Крім того, згідно з постановою ВС у справі за № 61-8798св19 від 31 липня 2020 року визначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач мотивував позовні вимоги тим, що відповідачем не сплачено орендну плату за 2012-2023 роки відтак відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати. Ненадання відповідачем документів, на підставі яких можна встановити нарахування та виплату орендних платежів виключає можливість встановлення цієї обставини в суді. Матеріали справи не містять даних про вчинення будь-яких дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені договором оренди земельної ділянки. Наявне систематичне порушення умов договору в частині оплати орендної плати, є підставою для розірвання такого договору, та свідчить про обґрунтованість позовної вимоги [PERSON] щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 03.05.2012 року. Окрім цього, відповідно до п.9 ч. 1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Тому за для ефективного захисту прав позивача також слід скасувати державну реєстрацію та припинити дію іншого речового права оренди на його земельну ділянку за відповідачем, яке було зареєстроване державним реєстратором державним реєстратором КП «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» Провідною - Велігоцькою Альоною Анатоліївною, номер запису 15393134. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. стороною позивача надано наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2626 від 26.03.2019; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1028851 від 22.06.2023; договір №01 від 14.06.2023 про надання правової допомоги укладеним між Адвокатським об`єднанням «Гарант» в особі Борзовця О.В. та [PERSON]; розрахунок надання правової допомоги за договором №01 від 14.06.2023 на суму 20 000 грн.; акт виконаних робіт до договору №01 від 14.06.2023 про надання правової допомоги від 05.10.2023 з найменуванням наданих послуг та вартості виконаних робіт на загальну суму 20 000 грн.; квитанція №01 від 05.10.2023 року за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №04 від 14.06.2023 про оплату гонорару адвоката від [PERSON] на суму 20 000,00 грн. (а.с.18,19,72-79). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, або тільки має бути сплачено (Постанова Верховного Суду від 01.09.2021 по справ №178/1522/18). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданих адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. за надання правничої (правової) допомоги в даній цивільній справі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2 147 грн 20 коп., (а.с.1,30). З огляду на те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved