Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Пилипець А.Ю. 3 травня 2023 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток у розмірі 74 385,68 грн, франшизу у розмірі 1 300 грн, моральну шкоду в розмірі 100 000 грн, судовий збір у розмірі 3 757,60 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 24 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16 січня 2023 року у місті Києві, на перехресті вулиць Робітнича та Малинська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Hundai 120» під керуванням [PERSON] та «Seat Leon» під керуванням позивача. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК Аско Донбас Північний» (Поліс АР/2756825). Згідно зі Звітом про оцінку транспортного засобу від 30 січня 2023 року № 23/1/8-37/23 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склав 535 824,98, що значно перевищує ринкову вартість автомобіля у розмірі 265 376,87 грн. Згідно зі Звітом про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 45258, ринкова вартість транспортного засобу позивача після дорожньо-транспортної пригоди склала 62 291,91 грн. Матеріальний збиток складає 203 088,68 грн. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик - ПАТ «СК Аско Донбас Північний» виплатив йому відшкодування у розмірі 128 700 грн без урахування франшизи у розмірі 1 300 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 74 385,68 грн та франшиза 1 300 грн. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано встановлений законом строк для направлення відзиву на позовну заяву. Від представника відповідача адвоката Сєдова М.В. 03 серпня 2023 року надійшов відзив, в якому відповідач визнає позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди у сумі 75 685,68 грн. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 24 000 грн просить відмовити у повному обсязі, як безпідставні, не підтверджені відповідними доказами та такі, що мають на меті безпідставне збагачення позивача. Відповідач просить суд стягнути з позивача 24 000 грн витрат на правничу допомогу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі. Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Для регулювання відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямування на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України прийнятий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV). Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-IV). За статтею 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у місті Києві 16 січня 2023 року з вини відповідача, автомобіль позивача марки «Seat Leon» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу від 30 січня 2023 року № 23/1/8-37/23 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача склала 535 824,98 грн. Ринкова вартість транспортного засобу «Seat Leon» д.н.з. [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди складала 265 376,87 грн. У відповідності до Звіту про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 45258 вартість транспортного засобу позивача після дорожньо-транспортної пригоди склала 62 291,19 грн. Оскільки автомобіль «Seat Leon» д.н.з. [NUMBER] вважається фізично знищеним, розмір страхового відшкодування складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди: 265 376,87 грн - 62 291,19 грн=203 085,68 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПАТ «СК Аско Донбас Північний», Поліс № АР/2756825 від 18 червня 2022 року. Страховик у межах страхової суми (130000 грн) сплатив на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 128 700 грн без урахування франшизи 1 300 грн. Для повного відшкодування матеріальної шкоди позивач звернувся до суду щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страхової виплати у розмірі 74 386,68 грн: (203 085,68 грн-128700 грн) та франшизи у розмірі 1300 грн. Приписами статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За статтею 1192 Цивільного кодекс України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 Цивільного кодексу України). Сума страхового відшкодування у розмірі та в порядку статті 1194 Цивільного кодексу України має бути стягнута з відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з пунктом 9.1. статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1 статті 12 Закону № 1961-IV). За таких обставини справи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 74 385,68 грн та франшизи у розмірі 1300 грн підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (стаття 23 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру Відповідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Позивач аргументує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження (струс мозку), проявився високий рівень психоемоційного виснаження та тривоги. Позивач перебуває у подавленому стані, відчуває дискомфорт та нерішучість. Крім того, його транспортний засіб знищений, внаслідок чого він та його сім`я втратили засіб пересування. Відповідач не погоджується із позовною вимогою про стягнення моральної шкоди у повному обсязі, оскільки позивач не надав відповідних доказів на підтвердження такої вимоги. З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства та встановлених обставин, розподілу тягаря доказування, відсутні підстави стверджувати, що відповідачем доведено відсутність протиправності та вини в завданні моральної шкоди. Суд вважає, що позивачу дійсно завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням його транспортного засобу. При визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди, з урахуванням засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини душевних страждань, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню 10 000 грн грошової компенсації моральної шкоди з відповідача, як винної особи в силу вимог частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). У відповідності до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір за позовну заяву майнового характеру у розмірі 1073,60 грн, та за позовну заяву про стягнення моральної шкоди у розмірі 2684 грн, що підтверджується квитанціями від 27 квітня 2023 року. Ураховуючи те, що позовні вимоги майнового характеру задоволено 100 %, а позовні вимоги за стягнення моральної шкоди задоволено 10 %, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн та 268,40 грн, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги та вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми, що склала 24 000 грн, зазначивши, що відповідні докази понесених витрат будуть надані пізніше. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Ураховуючи викладене, суд не вирішує питання у частині стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі статей 11, 22, 23, 979, 980, 999, 1166, 1167, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial