Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

у червні 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 липня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 596336733. Відповідно до Реєстру боржників № 97 від 02 вересня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 596336733. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем укладено договір факторингу № 20102022, згідно якого до позивача перейшли права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача, на суму 12\~100,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~100,00 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач зазначає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вказаному розмірі. Постановленою суддею ухвалою від 23 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечив проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань, відзиву на позов від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 22 липня 2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 596336733, згідно з яким [PERSON] отримала кредит на суму 1\~300,00 грн строком на 5 днів з процентною ставкою в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, нараховані проценти за користування кредитом не пізніше строку, вказаного в п. 1.2. Договору /а.с.5-6/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за кредитним договором № 596336733 від 22 липня 2020 року на підставі Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного з ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу набуло право вимоги до відповідача на підставі Реєстру боржників № 97 від 02 вересня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», проте копію цього договору факторингу позивачем суду не додано. Так, у матеріалах справи наявна копія договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі й до боржника [PERSON] , яка має непогашену заборгованість за Договором № 596336733 від 22 липня 2020 року в розмірі 12\~100,00 /а.с.7-8, 9/. При цьому, суду не надано жодного документу на підтвердження переходу прав грошової вимоги за Договором № 596336733 від 22 липня 2020 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження тієї обставини, що первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за Кредитним договором № 596336733 від 22 липня 2020 року на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивач набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed