Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 травня 2009 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач у позові вказала про розгляд справи без її участі, відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 30 травня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 86, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , видане повторно 28.07.2023. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно з наданою копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі змісту позову, спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Судом, в порядку ст. 111 СК України, протягом розгляду справи не вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку для примирення, оскільки позивач у позові зазначила, що примирення неможливе, а відповідач не заявляв клопотання про надання строку для примирення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище свого чоловіка, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в даному випадку позов було задоволено в повному, судовий збір у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути зі сторони відповідача на користь позивача.

Outcome: approved