Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, а також стягнення з відповідача на його користь аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що син з лютого 2023 року постійно проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони з 23.01.2015 по 21.12.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному за рішенням суду і від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір`ю. Судовим наказом виданим 24.10.2018 Оболонським районним судом м. Києва з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) позивача щомісячно. Після розірвання шлюбу сторони продовжували підтримувати стосунки, відповідач неодноразово залишала дитину на позивача на кілька днів поспіль на тиждень, позивач повністю займався сином, забезпечував його харчуванням, ліками, одягом, активно займався його оздоровленням. В подальшому на вимогу відповідача позивачем було надано тимчасовий дозвіл на виїзд дитини до Російської Федерації для відпочинку та оздоровлення на період з 02.07.2019 по 15.08.2019, проте після закінчення вказаного строку відповідач з сином так і не повернулась до України, за інформацією отриманою позивачем дитину не було поставлено за кордоном на облік у медичний заклад, не оформлено у навчальний заклад, дитина проживала у неналежних умовах, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з позовом про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з батьком. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2021 вирішено відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та передати батькові [PERSON] , визначено місцем проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Починаючи з лютого 2023 року дитина у відповідності до рішення суду постійно проживає разом з позивачем, який ним повністю опікується, забезпечує та піклується, дбає про усесторонній духовний та фізичний розвиток сина, при цьому матір дитини не бере фінансової участі у житті дитини, не допомагає позивачу матеріально. Враховуючи викладене, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам, а також стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Судові витрати просив покласти на нього. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.08.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 22.09.2023, у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти припинення стягнення аліментів з позивача на утримання сина та звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, а також щодо стягнення з неї на користь позивача аліментів на утримання сина. Додатково вказала, що після закінчення нотаріального дозволу на виїзд дитини за кордон залишилась проживати за межами України оскільки уклала шлюб з іншим чоловіком. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у цивільному шлюбі з 23.01.2015 по 21.12.2018, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2018 шлюб між сторонами розірвано. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом виданим 24.10.2018 Оболонським районним судом м. Києва з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. В матеріалах справи містяться чеки та квитанції на підтвердження сплати позивачем аліментів на користь відповідача на утримання спільної дитини, а також переписка між сторонами на підтвердження отримання відповідачем аліментів від позивача (а.с.32-37), що не заперечувалося відповідачем в ході розгляду справи. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2021 вирішено відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та передати батькові [PERSON] , визначено місцем проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Вказане рішення суду набрало законної сили 26.12.2021. Як встановлено судом, позивачем на вимогу відповідача було надано тимчасовий дозвіл на виїзд дитини до Російської Федерації для відпочинку та оздоровлення на період з 02.07.2019 по 15.08.2019, проте після закінчення вказаного строку відповідач з сином так і не повернулась до України. В ході переписки між органами юстиції та внутрішніх справ України та Російської Федерації (а.с.23-31) було встановлено, що відповідач з сином мешкали за адресою [ADDRESS] . В подальшому відповідачем було змінено місце проживання, дитину оголошено у розшук. Починаючи з лютого 2023 року дитина була повернута на територію України та у відповідності до рішення суду постійно проживає разом з позивачем, що не заперечувалось відповідачем в ході розгляду справи. Згідно довідки ЗЗСО №82 ім. Т.Г.Шевченка м. Києва №92 від 08.06.2023, [PERSON] навчається у 2-В класі (а.с.38). З направлень на прийом до лікарів (а.с.39-43) убачається, що дитина перебуває на обліку у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району м. Києва. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що син сторін [PERSON] проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає у матеріальному забезпеченні дитини, постійному вихованні та контролі за нею, що є підставою для припинення стягнення аліментів, призначених на підставі судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2018 у справі №756/13472/18. Крім того, беручи до уваги, що фактично місце проживання дитини було змінено в судовому порядку та визначено разом з позивачем, у зв`язку з чим в розумінні ч.2 ст.181 СК України право на отримання аліментів на утримання дитини отримав позивач, позовні вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам слід задовольнити частково, а саме з дати набрання вищевказаним рішенням законної сили - 26.12.2021. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.07.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Інших доказів, які б спростовували висновки суду, учасниками надано не було. Таким чином, з огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial