Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача, [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 01.11.2014 року по 23.02.2022 року за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в загальній сумі 120693,83 грн., яка складається з заборгованості за послуги у розмірі 105572,10 грн., 3 % річних в сумі 1953,44 грн, інфляційні витрати в сумі 13168,29 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] 02.10.2023 року подано суду заяву в якій зазначає, що відповідач [PERSON] померла [INFO] , просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності, та вирішити питання про звільнення від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~17.10.2023 року представник позивача, [PERSON] подала на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд закрити провадження в частині стягнення солідарної суми боргу з відповідача [PERSON] у зв`язку із смертю останньої. Щодо строку позовної давності представник позивача зазначала, що\~Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARSCOV-2»з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на території України встановлено карантин. Постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 № 641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений\~Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211\~карантин подовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 31 грудня 2022 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 року № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину». Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин з 31 грудня 2022 року, а під час дії карантину строки, визначені\~ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року не входить у строки позовної давності. Зазначив, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складатиме 88534,38 грн., інфляційні витрати складатимуть 13168,29 грн., 3% річних в сумі 1953,44 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач є споживачем послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримує та користується послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачує, що привело до утворення заборгованості. \~ \~ \~ \~Позивач вказував, що відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 р. № 1407 « Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 р. № 946), КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова Як виконавець послуг КП «Харківські теплові мережі» відповідно до Закону України «про житлово-комунальні послуги» має право на стягнення вартості наданих споживачам послуг. В судове засідання представник позивача, не з`явився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання не з`явився, ним було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності та вирішити питання про звільнення від сплати судового збору. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно відомостей отриманих судом з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою:\~ [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються КП "Харківські теплові мережі. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV (діяв до 01.05.2019 року) що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором . Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 ч. 1\~ст. 9 Закону №2189-VIII). Відповідно до ст.\~13,\~14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуги з централізованого опалення до комунальних. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання. Щодо заяви\~ відповідача про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК\~доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У п.12 розд. «Прикінцеві та\~перехідні положення» ЦК України\~в редакції\~закону №540-IX\~перелічені всі\~статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211\~установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. В останнє,\~Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423\~вніс зміни, зокрема, до\~Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.04.2023р. Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. З огляду на викладене, позовна заява підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 88534,38 грн. Крім того, відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За змістом\~статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2\~статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму «інфляційних втрат» як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, яке виразилося в несвоєчасній оплаті наданих послуг з теплопостачання, позивачем нараховано 13168,29 грн. інфляційних витрат та 1953,44 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за три останні роки.Розрахунок наданий з урахуванням прострочки сплати суми заборгованості за останні три роки, будь-яких заперечень з приводу наведеного розрахунку відповідачем не надавалось, оплата заборгованості проводилась не в повному обсязі, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають задоволенню. До заяви [PERSON] долучено копію посвідчення ветерана війни-учасника війни від 16.04.2018р. серії [NUMBER] . Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені\~Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Частиною другою\~статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"\~передбачено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Таким чином, вирішуючи питання звільнення від сплати судового збору особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої\~статті 5 Закону України "Про судовий збір", суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей\~12\~та\~22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі №9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12.02.2020р. у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19). Між тим, справа за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання не є справою про захист прав ветерана війни, передбачених статтями\~12\~та\~22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~\~суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно згідно до задоволених вимог, а саме, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривні, за заявлені позовні вимоги на загальну суму 120693,83 гривень, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог на загальну суму 103656,11 гривень, тобто з урахуванням наведеного, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 2305,11 грн, пропорційно задоволеним вимогам (103656,11 х2684/120693,83) На підставі викладеного,

Outcome: partial