Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Заявник [PERSON] , зазначивши заінтересованою особою Бережанську міську раду, звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що видане 24 квітня 1991 року Бережанською міською радою народних депутатів про право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки по [ADDRESS] . У свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 28 березня 1991 року його ім`я помилково зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Для усунення такої невідповідності та виправлення описки він звернувся із заявою до Державного реєстратора, однак заявник отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційної дії у зв`язку із тим, що заява подана неналежною особою. Відтак, невідповідність записів про власника житлового будинку даним його паспорта є перешкодою у проведенні державної реєстрації житлового будинку з господарськими будівлями. Встановлення факту належності свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок має юридичне значення для заявника, тому що дозволить йому в належний спосіб посвідчити його право власності на нерухомість та в подальшому реалізувати право власності. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності на підставі поданих до заяви доказів, заяву просив задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Бережанської міської ради не з`явився, подав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутності, щодо її вирішення поклався на думку суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно рекомендацій, які містяться у пункті 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.\~333\~ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено таке. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24 квітня 1991 року цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (тепер [ADDRESS] ) належить [PERSON] . Згідно записів у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24 вересня 1997 року Бережанським РВ УМВС України, ім`ям заявника є [PERSON] . Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №227711 від 15.02.2008 року, заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0996 га, що розташована в [ADDRESS] з цільовим призначенням: «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд». 04 жовтня 2023 року заявник [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав (набуття права власності) та отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №69666278 від 10 жовтня 2023 року у якій зазначено, що заява подана неналежною особою, що є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій. Судом також встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житловий будинок є необхідним для можливості заявнику реалізувати своє право власності (володіння, користування, розпорядження). Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Встановлення даного факту, який ніким не оспорюється і не спростовується, має для позивача юридичне значення, оскільки від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових його прав, зокрема для реалізації майнових прав. Отже, суд вважає доведеним той факт, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 24 квітня 1991 року, видане Виконкомом Бережанської міської ради народних депутатів Бережанського району про право власності на цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (тепер [ADDRESS] ) на ім`я [PERSON] фактично належить [PERSON] , як одній і тій самій особі. На підставі наведеного,

Outcome: approved