Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги і відповідно до поданого позову просить стягнути заборгованість з централізованого опалення до 01.05.2018 р. в розмірі 44295,49 грн, заборгованість за послуги з централізованого опалення з 01.05.2018 р. в розмірі 54 350,77 грн., також позивач просить відшкодувати витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Він отримував послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та від них не відмовлявся у встановленому законом порядку, однак не виконав свої зобов`язання у повному розмірі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2021 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судові повістки, що направлялися на адресу відповідачу, про що свідчать конверти з рекомендованими повідомленнями, повернулися до суду без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи дотримання приписів ст. 128 ЦПК України, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Отже, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь - яких заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило. Своїм право на подачу відзиву відповідач не скористався. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). Правовідносини з постачання ЦО та ЦПГВ (Послуги) регулюються Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (Правила) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. На виконання вимог Закону від 24.06.2004 №1875-ІV КП «Київтеплоенерго» на основі типового Договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. У силу положень статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а тому відповідач є споживачем послуг централізованого опалення. Звертаючись до суду із позовом позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач користуючись послугами належним чином не виконав свій обов`язок з оплати за спожиті послуги за вказаною адресою. Від послуг централізованого опалення у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (опалення не відключалося). Внаслідок чого відповідно до довідки від 01.08.2021, наданої позивачем, у споживача за адресою: квартира [ADDRESS] наявна заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.07.2021 за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 54 350,77 грн., а також наявна заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 44 295,49 гривень. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Приписами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 322 ЦК України. З боку відповідача суду не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань по сплаті за спожиті послуги. З будь-якими заявами щодо припинення надання послуг, або претензіями щодо неналежного надання послуг відповідач до позивача не звертався. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати за отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 33 ,00 грн., а також в зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved