Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь неї неустойку за прострочення сплати аліментів в відповідній сумі заборгованості та пені. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що 15 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, документ якого було виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Октябрського району управління юстиції у м.Полтава. [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції від 13.01.2015 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 18. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 20 листопада 2020 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовій запис №1176. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 21 серпня 2021 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи із серпня 2021 року по грудень 2021 року відповідач проводив сплату нарахованих аліментів. Станом на 01 серпня 2022 року за період з 01.01.2021 року по 30.09.2022 року заборгованість по аліментам складає 43011грн. 57коп.. Розрахунком державного виконавця Глущенко Сергія відділу Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції ( м.Суми) підтверджується заборгованість. Ухвалою суду від 08.12.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 21 серпня 2021 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно розрахунку державного виконавця Глущенко Сергія відділу Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції ( м.Суми), заборгованість становить 43011,57 грн. Відповідно до вимог статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. У справі № 6-94цс15 Верховний суд України у постанові від 01.07.2015 року висловив наступну правову позицію: «Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць)». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем на підтвердження того, що заборгованість виникла з незалежних від нього причин, належних та допустимих доказів, суду не надано, не здобуто таких доказів і судом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментів наявна вина відповідача, а тому є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного державним виконавцем Глущенком Сергієм Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції ( м.Суми), яка складає 43011грн. 57 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved