Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У травні\~2023\~року Комунальне\~підприємство «Одесміськелектротранс»\~(далі\~-\~КП «Одесміськелектротранс»)\~звернулося до\~суду з\~зазначеним позовом\~до [PERSON] , посилаючись на те, що 25 березня 2004 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Мазда» під керуванням водія [PERSON] та трамвая [NUMBER] під керуванням працівника КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] . Внаслідок ДТП тяжкі ушкодження здоров`я отримала пасажир автомобіля «Мазда» [PERSON] , яка за висновком МСЕК була визнана інвалідом першої групи. Позивач зазначав, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2004 року у скоєнні ДТП була визнана спільна вина [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року з КП «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] було стягнуто у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я: 10439,00 грн. - матеріальної шкоди, 2372,00 грн. - втраченого заробітку за березень-липень 2004 року, 308,81 грн. - втраченого заробітку щомісячно, починаючи з 26 липня 2004 року і до відновлення працездатності [PERSON] , 30000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 3000,00 грн.- витрати на правову допомогу. Крім того, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09липня 2012 року з КП «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] було стягнуто у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я: витрати на спеціальний медичний догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 3900,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; витрати на постійний сторонній догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 1950,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати; витрати на побутове обслуговування період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 975,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати; витрати на придбання ліків за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 876,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно 244,00 грн.; витрати на придбання виробів медичного призначення щомісячно у розмірі 536,00 грн.; витрати на придбання путівки санаторно-курортного лікування у розмірі 11520,00 грн. Вказував, що шкода [PERSON] була завдана спільними винними діями [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] перебувала у трудових відносинах КП «Одесміськелектротранс», то відповідальність за шкоду, завдану нею несе КП «Одесміськелектротранс», але у рівній частині з іншим солідарним боржником [PERSON] . Відповідно до вищезазначених судових рішень, обов`язок з відшкодування завданої [PERSON] , шкоди виконує КП «Одесміськелектротранс», отже у виконаній частині зобов`язання з відшкодування шкоди, завданій здоров`ю [PERSON] , КП «Одесміськелектротранс», має право регресної вимоги до іншого солідарного боржника [PERSON] за вирахуванням, частки, що припадає на КП «Одесміськелектротранс», як особи, що відшкодовує шкоду завдану, своїм працівником. В порядку регресного стягнення, КП «Одесміськелектротранс» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, яку вже виплачено потерпілій особі. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2013 року з [PERSON] на користь КП «Одесміськелектротранс», в порядку регресу було стягнуто: 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості компенсації втраченого заробітку на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року за період з 06 січня 2009 року по 01 квітня 2013 року в розмірі 15440,50 грн., що складає 7720,25 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на спеціальний медичний догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 рік, що складає 1950,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на постійний сторонній догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 рік, що складає 975,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на придбання ліків за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 рік, що складає 487,50 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на придбання виробів медичного призначення з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 рік, що складає 268,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування, що складає 5760,00 грн. В подальшому КП «Одесміськелектротранс» продовжувало виконувати свої зобов`язання у зв`язку з чим знову звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року по справі №521/3698/15-ц було задоволено позовні вимоги КП «Одесміськелектротранс» та стягнуто з [PERSON] на користь КП «Одесміськелектротранс», в порядку регресу 43536,73 грн., яка включає: 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості компенсації втраченого заробітку на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року в розмірі 3088,10 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на спеціальний медичний догляд за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року в розмірі 12073,50 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на постійний сторонній догляд за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року, що складає 6036,75 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на побутове обслуговування за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року, що складає 3018,36 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на придбання ліків за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року, що складає 2440,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс», [PERSON] в якості витрат на придбання виробів медичного призначення за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 року, що складає 5360,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] якості витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування, що складає 11520,00 грн. та судовий збір в розмірі 435,36 грн. Стверджував, що за цей час [PERSON] свої зобов`язання по зазначеним вище судовим рішення не виконує та уникає відповідальності по своїм регресним зобов`язанням. Оскільки КП «Одесміськелектротранс» свої зобов`язання перед [PERSON] виконує по теперішній час, то воно знову вимушено звернутись до суду. Зазначав, що після прийняття рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року, КП «Одесміськелектротранс» продовжує виконувати свої зобов`язання перед [PERSON] у відшкодуванні шкоди , а саме оплачує: витрати на соціальний медичний огляд -389782,00 грн.; витрати на постійний сторонній догляд 194891,00 грн.; витрати на побутове обслуговування -97445,50 грн.; витрати на придбання ліків 23180,00 грн.; витрати на придбання виробів медичного призначення 50920,00 грн.; втрачений заробіток 29336,95 грн.; витрати на придбання путівки на санаторно-курортне лікування 92160,00 грн. Всього за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року [PERSON] було відшкодовано 878502,95 грн. Посилаючись на те, що шкода [PERSON] була завдана спільними винними діями працівника КП «Одесміськелектротранс» Кармазіної С.В. та відповідача [PERSON] , позивач просив суд в порядку регресу стягнути з останнього на користь КП «Одесміськелектротранс» грошові кошти в порядку регресу за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року в сумі 438857,00 грн., які складаються : 14668,00 грн. - компенсація втраченого заробітку за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 194891,00 грн. - витрати на спеціальний медичний догляд за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 97445,50 грн. витрати на постійний сторонній догляд за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 48722,75 грн. витрати на побутове обслуговування за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 11590,00 грн.- витрати на придбання ліків за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 25460,00 грн. - витрати на придбання виробів медичного призначення за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 46080,00 грн. - витрати на придбання путівок на санаторно-курортне лікування за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року та судові витрати. Представник позивача, діюча за довіреністю від 05 червня 2023р. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила суд слухати справу за її відсутності в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 97, 98-99). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 84, 94). 18 жовтня 2023 року набрав чинності та вводиться в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, який передбачає обов`язкову наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) з 18 жовтня 2023 року для адвокатів, нотаріусів, державних та приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органів державної влади та інших державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб. Закон передбачає, що у разі звернення до суду особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не виконала свого обов`язку, документи такої особи будуть залишатися судом без руху, або повертатися, залежно від виду процесуального документа. Законом встановлено, що обмін документами з такими суб`єктами здійснюється виключно через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та за відсутності зареєстрованого Електронного кабінету користувача підсистему ЄСІТС «Електронний суд» для таких суб`єктів наставатимуть відповідні процесуальні наслідки, тому рекомендовано надсилати документи з процесуальних питань із застосуванням модулю ЄСІТС - підсистеми «Електронний кабінет» https://cabinet.court.gov.ua/login. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що КП «Одесміськелектротранс» є юридичною особою та діє на підставі Статуту. Встановлено, що 25 березня 2004 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» під керуванням водія [PERSON] та трамвая Т-3 №4011 КП «Одесміськелектротранс» під керуванням працівника КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] , в результаті якої тяжкі ушкодження здоров`я отримала пасажир автомобіля «Мазда» [PERSON] , яка за висновком МСЕК була визнана інвалідом першої групи безстроково, та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 ОД №005070 від 17 вересня 2008 року. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2004 року у скоєнні ДТП була визнана спільна вина [PERSON] та [PERSON] (а.с. 37-40). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року, яке вступило в законну силу, з КП «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] було стягнуто у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я: 10439,00 грн. матеріальної шкоди, 2372,00 грн. втраченого заробітку за березень-липень 2004 року; 308,81 грн. втраченого заробітку щомісячно, починаючи з 26 липня 2004 року і до відновлення працездатності [PERSON] , та стягнуто 30000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 7-9) Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2012 року, яке набрало законну силу, з КП «Одесміськелектротранс» на користь [PERSON] було стягнуто у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я: витрати на спеціальний медичний догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 3900,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно в розмірі однієї мінімальної заробітної плати; витрати на постійний сторонній догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 1950,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати; витрати на побутове обслуговування період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 975,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати; витрати на придбання ліків за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року у розмірі 876,00 грн. та вирішено і надалі стягувати щомісячно 244,00 грн.; витрати на придбання виробів медичного призначення щомісячно 536,00 грн.; витрати на придбання путівки санаторно-курортного лікування у розмірі 11520,00 грн. Вищевказаними судовими рішеннями було встановлено, що шкода [PERSON] була завдана спільними винними діями [PERSON] та [PERSON] . Крім того, оскільки [PERSON] перебувала у трудових відносинах КП «Одесміськелектротранс», то відповідальність за шкоду, завдану нею несе КП «Одесміськелектротранс», але у рівній частині з іншим солідарним боржником [PERSON] . Встановлено, що відповідно до вищезазначених судових рішень, обов`язок з відшкодування завданої [PERSON] , шкоди виконує КП «Одесміськелектротранс», яке має право регресної вимоги до іншого солідарного боржника [PERSON] за вирахуванням, частки, що припадає на КП «Одесміськелектротранс», як особи, що відшкодовує шкоду завдану, своїм працівником. З матеріалів справи вбачається, що в 2013 році КП «Одесміськелектротранс» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення з [PERSON] на користь КП «Одесміськелектротранс» в порядку регресу грошові кошти у рахунок відшкодування шкоди, яку вже виплачено потерпілій особі. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2013 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] було стягнуто в порядку регресу на користь КП «Одесміськелектротранс»: 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості компенсації втраченого заробітку на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року за період з 06 січня 2009 року по 01 квітня 2013 року в розмірі 15440,50 грн., що складає 7720,25 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на спеціальний медичний догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року, що складає 1950,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на постійний сторонній догляд за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року, що складає 975,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] , в якості витрат на придбання ліків за період з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року, що складає 487,50 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на придбання виробів медичного призначення з 02 березня 2012 року по 19 червня 2012 року, що складає 268,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування, що складає 5760,00 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 214,60 грн. Крім того, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року, що набрало законну силу, стягнуто з [PERSON] на користь КП «Одесміськелектротранс» в регресному порядку 43536,73 грн., яка включає: 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості компенсації втраченого заробітку за сімнадцять місяців починаючи з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 рік на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року, що складає 3088,10 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на спеціальний медичний догляд за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 рік, що складає 12073,50 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на постійний сторонній догляд за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 рік, що складає 6036,75 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на побутове обслуговування за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 рік, що складає 3018,36 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] , в якості витрат на придбання ліків за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 рік, що складає 2440,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на придбання виробів медичного призначення за період з 02 вересня 2013 року по 31 квітня 2015 рік, що складає 5360,00 грн.; 50% від коштів, сплачених КП «Одесміськелектротранс» [PERSON] в якості витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування, що складає 11520,00 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 435,36 грн. Встановлено, що після прийняття рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року, КП «Одесміськелектротранс» продовжує виконувати зобов`язання перед [PERSON] , та виплатив останній за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року 878502,95 грн., що складається з: витрат на соціальний медичний огляд в розмірі 389782,00 грн.; витрат на постійний сторонній догляд в розмірі 194891,00 грн.; витрат на побутове обслуговування в розмірі 97445,50 грн.; витрат на придбання ліків в розмірі 23180,00 грн.; витрат на придбання виробів медичного призначення в розмірі 50920,00 грн.; втрачений заробіток в розмірі 29336,95 грн. та витрати на придбання путівки на санаторно-курортне лікування в розмірі 92160,00 грн. Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні ушкодженням здоров`я [PERSON] , оскільки вина [PERSON] була встановлена вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2004 року. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлений договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Статтею 1190 ЦК України визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Частиною першою ст. 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частині, якщо інше не встановлено договором, або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки КП «Одесміськелектротранс» здійснило [PERSON] виплату відшкодування шкоди, то останній в силу вимог статей 544, 1191 ЦК України має право регресу до відповідача. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь КП «Одесміськелектротранс» на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2007 року грошові кошти в порядку регресу за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року в сумі 438857, 00 грн., які складаються : 14668,00 грн. - компенсація втраченого заробітку за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 194891,00 грн. - витрати на спеціальний медичний догляд за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 97445,50 грн. витрати на постійний сторонній догляд за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 48722,75 грн. витрати на побутове обслуговування за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 11590,00 грн.- витрати на придбання ліків за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 25460,00 грн. - витрати на придбання виробів медичного призначення за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року; 46080,00 грн. - витрати на придбання путівок на санаторно-курортне лікування за період з 01 травня 2015 року по 31 березня 2023 року підлягають задоволенню. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~ст.\~76,\~77\~ЦПК України доказами є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 13177,54 грн., який сплачений позивачем у повному обсязі при зверненні до суду., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача ( а.с. 1). На підставі ст. ст. 15, 16, 544, 1166, 1187, 1188, 1190, 1191 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 264, 268, 273, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved