Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Нижньосироватська сільська рада в звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, відмовляється від працевлаштування. Відповідачка не цікавиться станом здоров`я та розвитку дитини, не піклується про неповнолітнього сина, а тому представник Н.Сироватської сільської ради просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягувати з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської РДА також до суду не з`явився, направивши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 22). [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку дитини, не піклується про неповнолітнього сина. Згідно характеристики з місця проживання [PERSON] характеризується, як людина яка офіційно не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, палить при дітях та сторонніх особах, не здійснює належний догляд за неповнолітнім сином (а.с. 7). Відповідно до актів про обстеження умов проживання неповнолітнього встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , племінницею [PERSON] та бабусею [PERSON] квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, загальна площе складає 64,7 кв.м., житлова - 41,7 кв.м. В квартирі прибрано, чисто, тепло, порядок власниками підтримується, на кухні посуд чистий, в дитини є в наявності ліжко та власні речі, але жодного разу [PERSON] вдома не було, зі слів власнику квартири [PERSON] відповідачка часто залишає дитину без піклування, не ночує вдома, може покидати житло на термін понад місяць, дитина вимушена заробляти підробітками, оскільки мати не приділяє уваги та належного утримання неповнолітнього (а.с. 11-12). Відповідно до характеристики старосільського ліцею Н.Сироватськї сільської ради інформації завідувача ДНЗ «Казка» Нижньосироватської сільської ради встановлено, що неповнолітній [PERSON] є учнем 8 класу Старосільського ліцею, не пропускає занять без поважних причин, сумлінно і відповідально виконує громадські доручення, має гарний фізичний розвиток, загартований, витривалий , захоплюється футболом (а.с. 9). Судом встановлено, що [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку дітей, не надає їм ніякої матеріальної допомоги. В зв`язку з тим, що відповідачка не займається вихованням своєї дитини, не надає сину матеріальної допомоги, не цікавиться станом його здоров`я, повністю втратила контакт з дитиною, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і таким відношенням до неї, відповідач порушує права та інтереси малолітнього [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітньої дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього [PERSON] , а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень на користь держави.

Outcome: approved