Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.07.2020 року №5344, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 70026,22 грн. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що у\~червні 2023\~року їй\~стало відомо,\~що відносно\~неї відкрите\~виконавче провадження\~ВП №\~62929429\~від 03.09.2020\~року державним\~виконавцем Вітовського\~(зараз\~Шевченківського)\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~виданого приватним\~нотаріусом про\~стягнення з\~неї коштів\~у розмірі\~70026\~гривень 22\~копійок.\~Про вчинення\~виконавчого напису,\~позивачу раніше\~відомо не\~було,\~оскільки жодного\~документу вона\~не отримувала\~ні від\~нотаріуса,\~ні від\~стягувача,\~від АТ\~«Ідея Банк»\~ніяких повідомлень\~чи вимог\~(претензійних\~листів)\~з приводу\~заборгованості вона\~також не\~отримувала.\~Позивач вважає,\~що заборгованість\~не була\~безспірною,\~сам по\~собі факт\~(подання\~стягувачем відповідних\~документів нотаріусу)\~не свідчить\~про відсутність\~спору стосовно\~заборгованості як\~такого.\~При вчиненні\~оспорюваного виконавчого\~напису від\~27.07.2020\~року №\~5344\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Євгеном\~Михайловичем не\~було дотримано\~встановлену законом\~процедуру,\~нотаріус не\~переконався у\~безспірності заборгованості\~та застосував\~норми законодавтсва,\~які на\~момент вчинення\~виконавчого напису\~були визнані\~нечинними,\~зокрема,\~щодо відсутності\~у "Переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів"\~розділу "Стягнення\~заборгованості з\~підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин",\~ а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 12 липня 2023 року позовна заява [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишена без руху. Ухвалою суду від 12 липня 2023 року позовна заява [PERSON] про забезпечення позову, повернута заявнику. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач АТ «Ідея Банк» свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав відзив, в якому просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позовної заяви, посилаючись на безспірність вимог, про що свідчить розрахунок заборгованості відповідачки за кредитним договором. Треті особи в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не надали. У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі суд встановив наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема, порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 1, 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджується документами, визначеними переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зазначений Перелік, з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, у справі 826/20084/14 про визнання незаконним та нечинним розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» містить розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами». Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 27.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, було вчинено виконавчий напис №5344 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 70026, 22 грн. Оскаржуваний виконавчий\~напис вчинений\~нотаріусом 27.07.2020\~року на\~підставі кредитного\~договору №\~ZO6.24195.004895918 від 08.02.2019 року, укладеного між позивачем та АТ «Ідея Банк» 03.09.2020 року, старшим державним виконавцем Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Назаренко Тетяною Вікторівною було відкрито виконавче провадження № 62929429 на підставі виконавчого напису №5344 від 27.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 70026,22 грн. Позивач зазначає, що зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Також позивач зазначає, що виконавчий напис №5344 від 27.07.2020 року вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. 15\~листопада 2023\~року на\~адресу Жовтневого\~районного суду\~Миколаївської області\~надійшов відзив\~від представника\~АТ «Ідея\~Банк» Наталії\~Рибак,\~в якому\~просить в\~задоволенні позовної\~заяви відмовити\~у зв`язку\~з тим,\~що заборгованість\~за кредитним\~договором була\~безспірною про\~що,\~надає детальний\~розрахунок заборгованості\~за кредитним\~договором №ZO6.24195.004895918 від 08.02.2019 року, станом на 10.06.2020 року, однак як вбачається з матеріалів справи кредитний договір від 08.02.2019 року не був нотаріально посвідчений, а вчинений у простій письмовій формі, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у сталій судовій практиці, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021р. у справі № 910/10374/17 провадження № 12-5гс21. Згідно з частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про недотримання нотаріусом при вчинення виконавчого напису вимог, передбачених чинним законодавством, оскільки кредитний договір не є нотаріально посвідченим, не з`ясована безспірність заборгованості безпосередньо з боржником, а тому вчинення виконавчого напису протирічить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат». За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно пункту 7 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», а також частини 3 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів споживачі за позовом до суду щодо захисту їх прав звільняються від сплати судового збору. На підставі частини шостої статті 141 ЦПК України, частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073 (тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Outcome: approved