Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

21.11.2023 року [PERSON] , звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Маріуполь. В своїй заяві заявник [PERSON] посилається на те, що [INFO] в м. Маріуполь Донецької області померла [PERSON] . [PERSON] юула власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.32 га та заповіла вказану земельну ділянку їй. Вона не може вступити в спадщину, так як [PERSON] померла в м. Маріуполь. Так як м. Маріуполь Донецької області є непідконтрольною територією України, заявник на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змушений звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації та отримання відповідного свідоцтва про смерть. В судовому засіданні представник заявника повністю підтримав заяву та надав аналогічні пояснення. Представник заінтересованої особи Любашівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Ухвалою суду від 22.11.2023 року провадження у справі відкрито. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. На підтвердження заявлених [PERSON] вимог щодо встановлення факту смерті [PERSON] , судом досліджено: -Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , в якомі зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Янишівка Любашівського району Одеської області. Місце смерті: Російська Федерація, Донецьька Народна Республіка, місто Маріуполь, запис акту про смерть № 408 від 09 жовтня 2023 року. Свідоцтво видане Приморським відділом ЗАГС Маріупольського міського управління Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с. 6); -Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №016639 з яких видно, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3.32 га на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с.7-8); -Копія заповіту від 03 листопада 2016 року, посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області з якого видно, що [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] (а.с. 10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знала [PERSON] як односельчанку. Вона постійно проживала в с.Бобрик Другий Любашівського району Одеської області. Незадовго до початку бойових дій, [PERSON] поїхала до своєї доньки в м.Маріполь на лікування. Після початку бойових дій, вона не змогла повернутись додому. В жовтні 2023 року до неї зателефонувала донька [PERSON] та повідомила про її смерть в м. Маріуполь. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює бухгалтером у фермерському господарстві. Вказане фермерське господарство орендує земельну ділянку [PERSON] . В жовтні 2023 року у фермерське господарство зателефонувала донька [PERSON] та повідомила про її смерть. Вона надала свідоцтво про її смерть та просила допомогу на поховання. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. 17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» . Таким чином, місце смерті [INFO] [PERSON] місто Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що надані заявником письмові докази не створюють правових наслідків, однак посвідчують факт смерті [PERSON] в м. Маріуполь Донецької області. Положеннями ст. 317 ЦПК України регулюються особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , правомірно звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, в зв`язку з чим її заява підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved