Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] [INFO] , котрий потребує стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. В обґрунтування поданої заяви, [PERSON] посилається на те, що [PERSON] у 2009 році переніс ВЧМТ (забій черепу важкого ступеня, вдавлений перелом кісток черепа, операції з видалення уламків та пластика дефекту черепа у вигляді п/т енцефалопатії), є лежачо-хворим і продовжує хворіти на даний час. [PERSON] встановлено довічно ІІ групу інвалідності. Дітей у [PERSON] не має, а дружина [PERSON] є людиною пенсійного віку і не може фізично здійснювати за ним такий догляд. [PERSON] постійно потребує постійного стороннього догляду, а єдиним хто здійснює такий догляд є його онук [PERSON] . У поданій заяві також заявник зазначає, що від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року № 966-ІV «Про соціальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших, у зв`язку з чим просить заяву задовольнити. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження з повідомленням сторін. В судове засідання заявник та його адвокат не з`явились, подали заяву у якій просять розглянути заяву у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Крім того доповнили, що встановлення даного факту також потрібно для мінімізації для [PERSON] негативних наслідків складних життєвих обставин, підтримку його життєдіяльності, соціального статусу та включення у громаду, зокрема для догляду вдома, денного догляду, підтриманого проживання, соціальної адаптації, соціальної інтеграції, представництва інтересів, в тому числі придбання сильно дійних (наркотичних) знеболюючих засобів, фізичного супроводу особи з інвалідністю, транспортних послуг з перевезення [PERSON] до медичних закладів з метою лікування та реабілітації. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав суду заяву згідно якої заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності. Враховуючи, що учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 липня 1998 року вбачається, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] уклади шлюб [INFO] Відповідно до акту обстеження комісії в складі депутата Скориківської сільської ради, сусідів та лікаря вбачається, що комісія здійснила обстеження умов проживання [PERSON] встановлено, що останній досить тривалий час хворіє, на даний час лежачий хворий потребує стороннього догляду. Дружина [PERSON] не може здійснювати догляд за чоловіком, так як вона людина пенсійного віку, також часто хворіє. Догляд за [PERSON] може здійснювати лише онук [PERSON] . Згідно довідки № 197 Скориківської сільської ради від 15.09.2023 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , інвалід ІІ групи проживає разом з дружиною [PERSON] [INFO], пенсіонеркою в [ADDRESS] . Разом з ним проживає без реєстрації онук [PERSON] , який здійснює догляд за інвалідом та супроводжує його до медичних закладів, так як у інших родичів немає можливості. Згідно довідки № 81 Підволочиської центральної районної лікарні від 27.01.2023 року що видана [PERSON] вбачається, що він оглянутий лікарсько-консультативної комісією за наслідком якого встановлено діагноз : стійкі залишкові явища перенесеної у 2009 році ВЧМТ (забійна ч/м важкого ступеня, вдавленого перелому кісток черепа, операція в 2008 році, видалення уламків та в 2010 році пластика дефекту черепа у вигляді п/т енцефалопатії). Згідно письмових пояснень [PERSON] [PERSON] , вбачається, що проживають неподалік заявника та заінтересованої особи. Їм відомо, що [PERSON] у 2009 році переніс відкриту черепно-мозкову травму і являється інвалідом другої груп довічно. Дітей у подружжя не було. Дружина [PERSON] - [PERSON] є пенсіонером за віком, а тому не може здійснювати постійного догляду та фізично допомагати йому. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Їм відомо і неодноразово бачили, як [PERSON] купує та доставляє [PERSON] лікарські препарати та продукти харчування, постійно возить в лікарські заклади на обстеження та лікування. Категорично стверджують, що [PERSON] є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за [PERSON] . Отже, матеріалами справи встановлено факт здійснення на теперішній час заявником [PERSON] постійного стороннього догляду за [PERSON] та даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків заявника щодо отримання соціальних пільг та виплат. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою похилого віку, яка цього потребує. Враховуючи вищенаведене, аналізуючи надані заявником [PERSON] докази на підтвердження факту здійснення догляду за інвалідом ІІ групи [PERSON] , який згідно медичних документів потребує постійного стороннього догляду, та подані заявником [PERSON] докази є належними, допустимими та достатніми у контексті положень статей 77-80 ЦПК України, а тому вимоги [PERSON] суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved