Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] , 27.02.2018 зареєстрували шлюб в Івано-Франківському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 347. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею та відповідачем носив формальний характер. Протягом останніх років відносини між ними поступово погіршувалися. В результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них склались різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У січні 2022 року відповідач поїхав у Республіку Польщу на роботу, де працює по сьогоднішній день водієм-далекобійником. На початку повномасштабного вторгнення російської федерації вона разом з дітьми виїхала до Республіки Польща, проте у травні 2023 року разом з дітьми повернулася в Україну. Спільного взаєморозуміння між нею та відповідачем у Республіці Польща не було. Після повернення в Україну діти Поліна і Данило відвідують заклад дошкільної освіти «Сонечко (ясла-садок) № 21, який знаходиться у м. Стебнику по вул. Калнишевського 1. Відповідач залишився проживати в Республіці Польща. Станом на дату подання даної позовної заяви, нею паралельно подано позовну заяву до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. Неповнолітні діти від шлюбу [PERSON] та [PERSON] на даний час проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на повному її утриманні. Усі обов`язки щодо утримання та виховання спільних дітей вона несе самостійно. Вони з відповідачем не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дітьми, та відповідно який розмір аліментів сплачуватиме на утримання спільних дітей. Як їй відомо, станом на серпень 2023 року відповідач [PERSON] , працює у Республіці Польща, фірма Хегельман Транспорте, водієм-далекобійником, з укладеним контрактом на 10 років. Заробітна плата відповідача складає 1600-1800 Євро в місяць. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.08.2023 1 Євро коштує 39,911 грн. Таким чином заробітна плата відповідача у переведення на національну валюту гривню складає 63858 грн.-71840 грн. Крім цього, у власності відповідача [PERSON] у Республіці Польща знаходяться у наступні автомобілі: Автомобіль марки Реugeоt 307 СС, вартістю 1000 євро; Автомобіль марки Skoda Fabia, вартістю 900 злотих; Автомобіль марки Volkswagen Рassat; Автомобіль марки Аudi А2, вартістю 900 злотих. Також їй відомо, що станом на серпень місяць відповідач [PERSON] придбав ще додатково два автомобілі. Всі ці автомобілі відповідач здає в оренду на території Республіки Польща. Оскільки заробітна плата відповідача у Республіці Польща становить 1600-1800 Євро щомісячно, в переведенні згідно офіційного курсу НБУ на дату подання позовної заяви складає 63858 грн. - 71 840 грн. щомісячно, тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі 16000 грн. щомісячно, по 8000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позові. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 8000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано за підсудністю до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2023 задоволено клопотання представника позивача про її участь у розгляді даної справи в режимі відеоконференції. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2023 по даній справі задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Фактичні обставини, встановлені судом: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , 27.02.2018 зареєстрували шлюб в Івано-Франківському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 347, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.02.2028 (а.с. 7). За час шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про їх народження, серії [NUMBER] від 03.10.2018, та серії [NUMBER] від 18.09.2020 (а.с. 10-11). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання від 07.10.2020 за № 1903 вбачається, що позивача [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З довідки № 01-25/60 від 10.07.2023, виданої ЗДО «Сонечко» (ясла-садок) № 21, вбачається, що неполволітні діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відвідують Заклад дошкільної освіти «Сонечко (ясла-садок) № 21 по теперішній час (а.с. 12). Як вбачається з позовної заяви, малолітні діти від шлюбу перебувають на утриманні позивача. Позивач не в змозі самостійно утримувати малолітніх дітей. Відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] на території Республіки Польща було придбано чотири транспортні засоби, а саме: автомобіль марки Реugeоt 307 СС, вартістю 1000 євро; автомобіль марки Skoda Fabia, вартістю 900 злотих; автомобіль марки Volkswagen Рassat; автомобіль марки Аudi А2, вартістю 900 злотих. Вказані обставини підтверджуються копіями відповідних договорів продажу автомобілів та копією реєстраційного посвідчення з перекладами на українську мову (а.с. 16-23). На виконання ухвали суду про витребування доказів, 17.11.2023 на адресу суду поступив лист від Львівської філії ТОВ «Хегельманн Транспорте Юкрейн» про неможливість виконання ухвали та надання довідки про доходи [PERSON] , 18.06.1988, осільки дана особа ніколи не являлась їхнім працівником (а.с. 55). Відповідач є особою працездатного віку, працює по тимчасових заробітках. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання малолітніх дітей. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Твердження сторони позивача про те, що відповідач [PERSON] працює у фірмі «Хегельманн Транспорте» водієм-далекобійником з контрактом на 10 років, та його заробітна плата складає 1600-1800 Євро в місяць, не знайшли свого підтвердження належними доказами. Як вбачається з листа Львівської філії ТОВ «Хегельманн Транспорте Юкрейн», [PERSON] ніколи не являвся їхнім працівником. Тому такі твердження не беруться судом до уваги при визначенні розміру аліментів. Також при визначенні розміру аліментів судом не враховуються твердження сторони позивача про те, що крім наявних чотирьох автомобілів, відповідач [PERSON] додатково придбав ще два автомобілі, а також те, що всі авітомобілі відповідач здає в оренду на території Республіки Польща, оскільки такі твердження також не підтвердженні жодними належними та допустими доказами. Щодо вимоги позивача про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі з подальшою індексацією грошової суми суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною 1 ст. 71 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Разом з цим, в абз. 3 ч. 1 ст. 71 Закону вказано, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. З наведених норм вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться виконавцем у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі з подальшою індексацією грошової суми, Законами України не перебачено. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2272 гривні. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Виходячи із встановлених по справі обставин щодо працездатного віку відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дітей, факту проживання дітей з матір`ю, малолітнього віку та стану здоров`я дітей, матеріального стану позивача, вартості життя та необхідності здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів, який працює по тимчасових заробітках, має у власності транспортні засоби, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього на утриманні інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 17.08.2023. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved