Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач ТОВ «ІНСТАФІНАНС», через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №IU8046791, в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за №IU3715551 від 12.02.2022, у загальному розмірі 13 890,45 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.02.2022 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії/позики за № IU8046791 (номер договору в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії № ID3715551), додатки та додаткові угоди до якого є його невід`ємними частинами та є обов`язковими для виконання їх сторонами. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом станом на 25.07.2023 у загальному розмірі 13 890,45 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31.10.2020 року між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії за № IU8046791 (в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № IU3715551) шляхом підписання за допомогою електронного підпису загальних умов договору кредитної лінії, Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № IU8046791 та паспорт споживчого кредиту (а.с. 15-23). Відповідно до договору кредитної лінії за № IU8046791 (в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № IU3715551) від 12.02.2022 [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії, надана сума кредиту 12 000 грн., строк надання кредиту - до 14.03.2022 процентна ставка, відсотків у день - 1,71 %, процентна ставка, відсотків річних - 693,5 %. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано витяги з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи про надання [PERSON] одноразового ідентифікатора (otp), про виплату [PERSON] 12 000,00 грн. на картковий рахунок, довідку про ідентифікацію та довідку АТ «ТАСКОМБАНК» про підтвердження успішності переказу [PERSON] грошових коштів в сумі 12 000,00 грн. (а.с. 34-36, 39-40). 25.07.2023 за вих. № 12 [PERSON] було направлено досудову вимогу (претензію): сума досудової вимоги складає 13 890,45 грн.(а.с. 37). Однак, відповідачем умови договору належним чином не виконувались, у зв`язку з чим станом на 25.07.2023 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 13 890,45 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1 890,45 грн. (а.с. 24-33). Згідно частини першої статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що договір кредитної лінії за № IU8046791 (в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № IU3715551) укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується наданими відповідачем витягом з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину. Витягом з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи та довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» про підтвердження успішності переказу грошових коштів підтверджується виплата позивачем відповідачці [PERSON] 12 000,00 грн. на її картковий рахунок. Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 25.07.2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 13 890,45 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 000,00 грн., заборгованості по процентах 1 890,45 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану кредитну заборгованість. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., оскільки, стороною позивача надано суду достатні та належні докази, які свідчать про отриманням та фактичну оплату позивачем правової допомоги, наданої адвокатом. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved