Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", далі АТ КБ "ПриватБанк", звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 18.11.2014 року. Відповідач, при підписанні анкети-заяви, підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6300 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі, не менше мінімального обов`язкового платежу, який розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. [PERSON] в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, унаслідок чого станом на 30.01.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 31410 грн. 01 коп., з яких: 23101 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом; 8304 грн. 44 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість за договором. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 18.11.2014 року у розмірі 31410 грн. 01 коп., з яких: 23101 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом; 8304 грн. 44 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, станом на 30.01.2023 року та судові витрати. Відповідно до поданих суду заяв представник позивача просив розглядати справу без його участі та в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 57, 58). Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надала. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 18 листопада 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку (а.с.10, 12). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також знайомитись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.12). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.13) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14-43). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.44, 45). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с.11) відповідачу було відкрито кредитний рахунок та 18.03.2016 року встановлено початковий кредитний ліміт 800 грн., який в подальшому було збільшено до 6300 грн. Виписка по картковому рахунку [PERSON] за період 02.07.2015 року - 01.02.2023 року свідчить про користування відповідачем грошовими коштами на рахунку (а.с. 52-55). 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочена назва - АТ КБ "ПриватБанк"). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором станом на 30.01.2023 року становить 31410 грн. 01 коп., з яких: 23101 грн. 57 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 8304 грн. 44 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надала відзиву на позов та доказів того, що вона договору не укладала, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що остання не погасила узятий нею кредит, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, у сумі 8304 грн. 44 коп. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості річна процентна ставка на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України становить 86,40%, однак підписаною 18 листопада 2014 року [PERSON] анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не передбачено нарахування відсотків на прострочений кредит, які обраховувалися б виходячи з підвищеної порівняно із встановленою ст.625 ЦК України відсоткової ставки, що становить у даному випадку 86,40% річних. За встановлених обставин підстави для стягнення 8304 грн. 44 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК Україн, відсутні. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 23101 грн. 57 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, та, у зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Outcome: partial