Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в зв`язку з чим за період з 01 вересня 2017 року по 31 жовтня 2022 року утворилась заборгованість в сумі 80257\~грн 68 коп., тому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача [PERSON] борг у сумі 66\~990,41 грн., у тому числі 58\~173,40 грн. послуга з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 3% річних в сумі 1950,97 грн. та інфляційне збільшення в сумі 6\~866,04 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21.06.2023 скасоване заочне рішення, прийняте у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду виключено з числа відповідачів, які заявлені у даній справі, [PERSON] у зв?язку з його смертю. Розгляд справи відкладався з різних причин. У відзиві на позовну заяву представник відповідача із позовом не погодилась. Зазначила, що всупереч вимог п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.06.2022 позивачем нараховано інфляційне збільшення та 3% річних на суму боргу у період воєнного стану. Власниками квартири окрім відповідача був ще [PERSON] (за життя) та є [PERSON] , власником особового рахунку є саме [PERSON] . Позов подано із пропуском строку позовної давності, адже позивач просить стягнути заборгованість, яка нараховувалась з вересня 2017 року, вимоги про стягненнія боргу на суму 37\~461,75 грн. виходять за межі позовних вимог, тому просить застосувати строки позовної давності. Надані в якості доказів документи не є первинними та не можуть бути доказами. Відповідач частково оплатив заборгованість. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що вчиненням дій по оплаті послуг відповідач фактично визнавав борг, а тому строк позовної давності переривався. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України продовжено строки позовної давності на строк дії карантину. Нарахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних здійснювалось позивачем до 23.02.2022, тобто до введення режиму воєнного стану. Відповідач зареєстрований, користується послугами позивача, що не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги є правомірними. Заборгованість за попередній період до 31.08.2017 не входить до суми боргу, заявленого у цій справі та стягнута за судовим рішенням з відповідачів. Відповідачем частково здійснювалась оплата послуг, вона зараховувалась у рахунок погашення боргу за попередні періоди. Надані докази є належними та підтверджують борг. Нарахування за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснювалось відповідно до положень законодавства. У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначила, що факт переривання позовної давності не підтверджений доказами, оскільки позивачем не надано інших доказів на підтвердження боргу, крім оборотних відомостей. Часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання позовної давності. Інфляційні збитки та 3% річних нараховані протиправно. До суми боргу, яка нараховувалась наростаючим підсумком, включена сума, яка вже була стягнута за іншим рішенням суду. Борг не підтверджено належними доказами. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала із зазначених підстав, додатково пояснила, що нарахування за оплату послуг з гарячого водопостачання здійснювались за фактичними показниками, або за середнім у зв?язку з неподанням відповідачем показників лічильників. У другому кварталі 2020 року була здійснена повірка лчильників, у результаті якої було здійснено донарахування за фактичним споживанням в сумі 29\~754,09 грн. Нарахування ща послуги опалення здійснювалось на підставі показань внутрішньобудинкового лічильника теплової енергії. Нарахування за послуги здійснювалось пропорційно площі квартир у будинку. Проплати, які відповідач здійснював протягом розгляду справи та сума, яка була стягнута державним виконавцем у ході виконання заочного рішення, прийнятого у даній справі, були враховані під час остаточного визначення розміру позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог із підстав, зазначених у заявах по суті справи. Додатково пояснила, що вимоги повинні бути заявлені до усіх осіб, які є власниками квартири. Надані акти приймання передачі теплової енергії мають вади: вони не містять інформації про спожиті гігакалорії, підпису особи, які відпустила теплову енергію. Позивачем неправомірно було нараховано у червні 2020 року вартість водопостачання в сумі 29\~754,09 грн. Зазначила, що відповідачем була частково здійснена оплата за послуги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води та встановлено тарифи на послуги, що ним надаються (а.с. 12-18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 18.06.2019 ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року «Про встановлення розмірів внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, яке здійснюється ТОВ «Сумитеплоенерго» встановлено розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» окремо для кожної будівлі згідно з додатками 1,2 до цього рішення; доручено товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» нарахування внесків здійснювати за кожен календарний квартал. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/14092022-30121899 [PERSON] є власником особового рахунку за адресою [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані [PERSON] , [PERSON] .. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 80 т. 1). За даною адресою ТОВ «Сумитеплоенерго» надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за які відповідач вчасно та у повному обсязі не сплачує Відповідно до обігової відомості за період з 01.09.2017 по 31.10.2022 станом на початок періоду сума боргу за особовим рахунком складала 20\~466,34 грн. Ні кінець періоду сума боргу становила 78\~811,32 грн., у тому числі 54\~630,13 грн. за послуги з постачання гарячої води, 22107,95 грн. за послуги з теплопостачання, 1717,45 грн. абонплата, 232,85 грн. абонентське обслуговування теплової енергії, 110,04 грн. абонентське обслуговування гарячого водопостачання, 12,90 теплова енергія на функціонування ГПВ (а.с. 218-222 т. 1). Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно з пунктом 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21\~липня 2005 року, розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Частиною 1\~ст.543 ЦК України\~передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ Актами приймання передачі теплової енергії по житловому будинку по [ADDRESS] , актами повірки та зняття показань приладів обліку теплової енергії, відомостями зняття показань з засобів обліку теплової енергії підтверджується зняття показань з внутрішньобудинкового лічильника теплової енергії у будинку, в якому розташована квартира відповідача (а.с. 182-217 т. 1). Певні недоліки у цих актах (відсутність деяких підписів та незазначення загальної кількості спожитої теплової енергії) не свідчить про те, що ці послуги не надавались. Суду не надано доказів, що відповідач або інші особи, які споживають послуги за даною адресою, звертались до позивача з приводу ненадання або неналежного надання послуг. З розрахунку нарахувань (а.с. 223 -228 т. 1), обігової відомості (а.с. 218-222 т. 1) та інформації про прилади обліку гарячого водопостачання у квартирі відповідача (а.с. 37-38 т. 2) вбачається, що до червня 2020 року споживачами не передавалась інформація про показники лічильників, тому нарахування здійснювались за середнім показником. У 2 кварталі 2020 року була проведена повірка лічильника, що не заперечується сторонами у справі, у результаті чого у червні 2020 року значення показника лічильника, що обліковувалось у відповідача, було змінене 485,999 до 811,643, тобто було збільшене на 325,644 м.куб. В результаті цього донараховано плату за гаряче водопостачання в сумі 29754,09 грн. Судом не встановлено неправомірності нарахування цих коштів, оскільки матеріалами справи і поясненнями сторін підтверджується, що фактичні показники лічильника у червні 2020 року становили 811 м. куб., з серпня 2020 року вони збільшились до 813 м. куб. та у подальшому не змінювались. Судом встановлено, що 30.05.2023 платіжною інструкцією Зарічним ВДВС у м. Суми здійснено перерахунок коштів в сумі 5045,37 грн. у рахунок погашення боргу, який був стягнутий у даній справі за заочним рішенням (а.с. 132 т. 1). На підтвердження часткової оплати боргу відповідачем надано копії квитанцій про оплату за серпень 2022 року 11 грн. функціонування системи ГВП, вересень 2022 року в сумі 1188,47 грн, 67,00 грн. функціонування системи ГПВ, 48 грн. абонплата гаряча вода; жовтень 2022 року в сумі 1107,95 грн. опалення, 12,90 грн. функціонування ГПВ, , листопад, грудень 2022 року, за січень, лютий, березень, квітень, червень, липень, серпень 2023 року (а.с. 85-89, 243-249 т. 1). Ці платіжні інструкції, окрім плати за теплопостачання за листопад 2022 року, були здійснені без зазначення у призначенні платежу інформації про місяць, за який здійснюється оплата, тому суми оплат були зараховані на оплату боргу. У зв?язку з цим заявою від 26.10.2023 позивач зменшив позовні вимоги. Враховуючи підтвердження доказами наявності боргу у сумі 58\~173,40 грн за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ці кошти підлягають сплаті відповідачем. Також вбачається, що 19.10.2023 споживачем оплачено послуги з опалення в сумі 1000 грн. без зазначення місяця у призначенні платежу та 20.11.2023 оплачено послуги з теплопостачання в сумі 1085,07 грн. без зазначення місяця у призначенні платежу. Враховуючи зазначене, сума боргу з оплати послуги з опалення та гарячого водопостачання підлягає зменшенню на 2085,07 грн. до 56088.33 грн. Доводи представника відповідача, що відповідачі не є одноособовим власником житлового приміщення, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до положень\~ст.\~64\~ЖК України обов`язок зі сплати житлових послуг виникає у всіх повнолітніх осіб, які у встановленому законом порядку вселилися в це житлове приміщення та є його користувачами. Судом встановлено, що позивач є зареєстрованим у спірному приміщенні та є співвласником житла, тому до нього може бути звернута вимога про стягнення заборгованості. Відносно доводів відповідача про пропущення строку позовної давності суд зазначає таке. За змістом ч.ч. 3 та 4\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав чинності з 02 квітня 2020 року\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~доповнено пунктом 12 такого змісту, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Законом\~№ 2120-IX\~від 15.03.2022 \~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~доповнено пунктом 19 такого змісту: 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені\~статтями 257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Беручи до уваги що платежі за спожиті нараховані за період з вересня 2017 року, враховуючи положення наведених вище норм ЦК України, строк давності за заявленими вимогами не є пропущеним. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 56088.33 грн. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо інфляційних витрат в сумі 6866,04 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1950,97 грн. (а.с.10-12). Така відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання прямо передбачена законом ст. 625 ЦК України. Інфляційні втрати та три відсотки річних нараховані за період до 23.02.2022, що відповідає положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Твердження представника відповідача стосовно порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 не відповідає дійсності. Пунктом 1 зазначеної постанови передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не нараховувались інфляційні збитки та 3% річних у період воєнного стану. Нарахування здійснювалось за період до 23.02.2023. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту і з відповідачів необхідно стягнути заборгованість з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних, що виникла за період до 23.02.2022 року. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2381,76 грн.

Outcome: partial