Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

26.04.2023 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обгрунтування позову зазначив, що він є власником транспортних засобів, які поза його волею вибули із його законного володіння:1) марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] ; 2) марки «VolkswagenTransporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , синього кольору, він: [NUMBER] ; 3) марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] . Слідчим відділом ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове\~розслідування у\~кримінальному провадженні\~№ 12021040650000168,\~відомості про\~яке було\~внесено до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~12.02.2021\~року,\~за ознаками\~складу кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.3\~ст.\~358\~КК України.\~ Відповідно до обставин справи приблизно у жовтні-листопаді 2019 року [PERSON] домовився з малознайомим [PERSON] , який займався продажем потриманих транспортних засобів, про те, що останній на усній основі приймає від потерпілого належні йому транспортні засоби: транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] ; транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , синього кольору, він: [NUMBER] ; транспортний засіб марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] , які в подальшому ремонтує на одному з СТО м. Дніпра, виставляє останні на продаж та отримує свою частку від продажу вказаних транспортних засобів. В подальшому, приблизно у жовтні-листопаді 2019 року потерпілий [PERSON] , знаходячись біля буд. 136А по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро, передав [PERSON] належні йому на праві власності транспортні засоби: транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] ; транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , синього кольору, він: [NUMBER] ; транспортний засіб марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] , ключі та свідоцтва про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів. В подальшому, відповідач [PERSON] завірив [PERSON] про те, що триває тривалий процес ремонту вищевказаних транспортних засобів. З огляду на вищевказане, потерпілий [PERSON] , довіряючи [PERSON] не турбував його, та поїхав до м. Стамбул, де перебував у період часу з 18.01.2020 по 28.02.2020. Згодом позивач дізнався від [PERSON] про те, що належні йому вищевказані транспортні засоби були продані, шляхом підробки його підпису. На теперішній час [PERSON] залишився без належних йому вищевказаних транспортних засобів та без грошових коштів, отриманих [PERSON] від їх продажу. Також позивач бачив свої транспортні засоби по вулицях м. Дніпра, однак на останніх знаходилися інші державні реєстраційні номера, а саме: на транспортному засобі марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , замість державного реєстраційного номеру [NUMBER] , знаходився державний реєстраційний номер [NUMBER] ; на транспортному засобі марки «VolkswagenTransporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: [NUMBER] , замість державного реєстраційного номеру [NUMBER] знаходився державний реєстраційний номер [NUMBER] ; на транспортному засобі марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , замість державного реєстраційного номеру [NUMBER] знаходився державний реєстраційний номер [NUMBER] , які він впізнав за зовнішнім виглядом. В ході досудового розслідування отримано тимчасовий доступ до речей і документів, що перебували у володінні Територіального сервісного центру МВС №1249, а саме до оригіналів всіх документів, які стали підставою для поставлення на реєстраційний облік автомобіль марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . З отриманих документів встановлено, що: 21.01.2020 між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі [PERSON] , та [PERSON] укладений договір комісії №7849/20/000253, відповідно до якого ТОВ «Укравтотрейд-групп» зобов`язується за дорученням [PERSON] вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] підписаний акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21.01.2020. На підставі вищевказаного договору комісії №7849/20/000253 та акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21.01.2020, між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі [PERSON] та [PERSON] підписано акт огляду реалізованого транспортного засобу марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, він: [NUMBER] , та договір купівлі продажу вказаного транспортного засобу. Вказані документи стали підставою для реєстрації 24.01.2020 року права власності на транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , за [PERSON] , [INFO] , з отриманням нового д.н.з. [NUMBER] , а 03.09.2020 року транспортний засіб зареєстровано на нового власника [PERSON] , з отриманням нового д.н.з [NUMBER] . Транспортний засіб марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , з державним реєстраційним номеромАЕ3884HK, був перереєстрований 20.01.2020 року на нового власника [PERSON] , з отриманням нового д.н.з. [NUMBER] . Усі реєстраційні дії відбувалися у ТСЦ 1249, що розташований у м. Дніпро, просп. Слобожанський, 31Д. Позивач зазначає, що в період часу з 18.01.2020 по 28.02.2020 він перебував у Стамбулі, тому не міг підписати вказані договір комісії №7849/20/000253 та акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21.01.2020, також будь-яких інших договорів не підписував. Факт підробки підпису [PERSON] на вищевказаних договорах комісії та актах технічного стану підтверджується висновками експерта від 02.06.2022 № СЕ-19/104-22/13664-ПЧ, від 10.06.2022 № СЕ-19/104-22/14881-ПЧ, тоді позивачу і стало достеменно відомо про факт підробки. Враховуючи той факт, що вказані правочини є неукладеними, оскільки він їй не вчиняв, а підписи у правочинах є підробленими, просив суд ухвалити рішення, яким витребувати на його користь увідповідачів транспортні засоби:1) марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] ; 2) марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , а також сплачену суму судового збору у розмірі 1717,78 грн. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року позовна заява була залишена без руху, надано строк для усунення виявлених недоліків. 06 червня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12.09.2023 року представником позивача подана заява про зміну предмета позову, у якій фактично уточнила позовні вимоги і просила суд: витребувати на користь позивача [PERSON] транспортні засоби: 1). марки «VolkswagenTransporter» 2008 випуску, білого кольору, VIN код [NUMBER] у відповідача [PERSON] ; 2). марки «Volkswagen Crafter» 2006 року випуску, білого кольору,VIN код [NUMBER] у відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] , закрито підготовче судове засідання у цій справі призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі повторно в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» . Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними у справі доказами. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач зазначає, що є власником транспортних засобів, які поза його волею вибули із його законного володіння, шляхом підроблення його підпису, а саме :1) марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] ; 2) марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] Судом встановлено, що позивач звернувся до СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про відкриття кримінального провадження за фактом підроблення документів. 12.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №12021040650000168за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що 21.01.2020 між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі [PERSON] , та [PERSON] укладено договір комісії №7849/20/000253, відповідно до якого ТОВ «Укравтотрейд-групп» зобов`язується за дорученням [PERSON] вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, вінкод: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] підписаний акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21.01.2020. На підставі договору комісії №7849/20/000252 та акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000252 від 21.01.2020, між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі [PERSON] та [PERSON] підписано акт огляду реалізованого транспортного засобу марки«Volkswagen CRAFTER»номер кузова/шасі: [NUMBER] договір купівлі продажу вказаного транспортного засобу. Вказані документи стали підставою для реєстрації права власності на транспортний засіб марки «Volkswagen CRAFTER»номер кузова/шасі: [NUMBER] , білого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , за [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-22/13664-ПЧ від 02.06.2022 року підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії № 7849/20/000253 від 21.01.2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] , у графі « [PERSON] /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7849/20/000253 від 21.01.2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою ( а.с. 65) Відповідно до висновку експерта від 10.06.2022 року № СЕ-19/104-22/14881-ПЧ підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії № 7849/20/000252 від 21.01.2020 року виконаний не [PERSON] а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] , у графі « [PERSON] /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер « 7849/20/000252 від 21.01.2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії № 7849/20/000255 від 21.01.2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі « [PERSON] /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7849/20/000255 від 21.01.2020 виконаний не [PERSON] , а іншою собою. На підставі вищевказаного договору комісії №7849/20/000253 та акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21.01.2020, між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі [PERSON] та [PERSON] підписано акт огляду реалізованого транспортного засобу марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, номер кузова/шасі: [NUMBER] , та договір купівлі продажу вказаного транспортного засобу. Вказані документи стали підставою для реєстрації права власності на транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , за [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до договору комісії № 0144 від 03.09.2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , в особі [PERSON] транспортний засіб VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, номер кузова/шасі: [NUMBER] відповідно до договору купівлі-продажу 0144 від 03.09.2020 року було продано [PERSON] . З листа Головного сервісного центру МВС ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 20.05.2021 року (а.с.120-124) встановлено, що: - транспортний засіб марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , з державним реєстраційним номером [NUMBER] після 13.11.2013 (власник [PERSON] ) був перереєстрований на нового власника 24.01.2020 (власник [PERSON] нові д.н.з. [NUMBER] ) та 08.10.2020 (видача тимчасового реєстрового талону по дорученню чи іншого документу право користування). Вказані реєстраційні дії мали місце у ТСЦ 1249, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 31Д; - транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , білого кольору, він: [NUMBER] після 30.03.2010 (власник [PERSON] ) був перереєстрований на нового власника 24.01.2020 (власник [PERSON] - нові д.н.з. [NUMBER] ) та 03.09.2020 (власник [PERSON] нові д.н.з. [NUMBER] ). Вказані реєстраційні дії мали місце у ТСЦ 1249, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 31Д; Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2022 року в рамках кримінального провадження № 12021040650000168 від 12.01.2021 року накладено арешт шляхом позбавлення права на розпорядження і користування на транспортний засіб марки «VolkswagenCrafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: [NUMBER] , з державним реєстраційним номером [NUMBER] , право власності на який зареєстровано за [PERSON] , [INFO] , з можливістю його вилучення на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, визначеного органом досудового розслідування( а.с.117-119). Факт підробки підпису [PERSON] на вищевказаних договорах комісії та актах технічного стану підтверджується висновками експерта від 02.06.2022 № СЕ-19/104-22/13664-ПЧ, від 10.06.2022 № СЕ-19/104-22/14881-ПЧ. ( а.с. 55-90). Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій\~статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (провадження\~\~№ 14-499цс19). У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей\~387\~і\~388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника».\~\~ У рішенні Верховного Суду України від 29.10.2014 № 6-152цс14 зазначено, що одночасне пред`явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння і про визнання недійсним правочину із застосуванням реституції (ст. 216 і 388 ЦК України) є помилковим, адже віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (п. 3 ч. 1 статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми транспортні засоби слід вважати такими, що вибули з володіння власника поза його волею. Спірне майно вибуло з володіння на підставі договорів купівлі-продажу, нікчемність яких прямо встановлена законом, що свідчить про те, що спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Крім того, як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Відповідно до вимог ст.ст. 330, 388, 658 ЦК України право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, воно підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника, а тому положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України не застосовуються. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved