Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 серпня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2023 року і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2024 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні позову посилається на те, що 10 червня 2005 року між позивачкою та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 16 грудня 2009 року шлюбу між позивачем та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання якого до досягнення повноліття стягувалися на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 27 травня 2013 року. На даний час [PERSON] навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Світловодський політехнічний фаховий коледж Центральноукраїнського національного технічного університету» і буде продовжувати навчання до 30 червня 2024 року. На даний час син позивачки не має можливості працювати і утримувати себе, повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання сина не надає. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 24 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. \~ \~ \~ \~Відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, не скористався, відзиву не подав. Позивач в судове засідання не з`явилася, 17 жовтня 2023 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.7) З довідки про склад сім`ї від 07 серпня 2023 року судом встановлено, що позивачка [PERSON] та її син [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] . (а.с.4) З довідки №189 від 07 серпня 2023 року встановлено, що [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення відокремленого структурного підрозділу «Світловодський політехнічний фаховий коледж Центральноукраїнського національного технічного університету». Дата закінчення навчання 30 червня 2024 року. (а.с. 6) Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що син позивачки, [PERSON] , має повних 18 років, продовжує навчання, ніде не працює та перебуває на утриманні матері. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною особою, інформацію про наявність чи відсутність неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не надав, тому суд дійшов висновку, що відповідач має змогу та повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання сина в розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця. Позивач просить стягувати аліменти починаючи з 03 серпня 2023 року. Проте, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів частково, лише в частині стягнення аліментів починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09 серпня 2023 року і до закінчення навчання [PERSON] у відокремленому структурному підрозділі «Світловодський політехнічний фаховий коледж Центральноукраїнського національного технічного університету», тобто до 30 червня 2024 року включно. Також, суд приходить до висновку, що вимога позивачки в частині стягнення аліментів у розмірі, який повинен бути не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку також не підлягає задоволенню, оскільки аліменти стягуються на повнолітню дитину і врахування мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у даному випадку не передбачено чинним законодавством. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи, має бути стягнутий судовий збір на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial