Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Рух справи 06.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 31.08.2021, за підписом представника позивачів - адвоката Лаврентьєва Д.О. (діє на підставі ордерів), в якій позивачі просять суд: 1. Витребувати з чужого незаконного володіння - товариства з обмеженою відповідальністю «СС АЛЬФА» (ЄДРПОУ: 43819192) на користь мешканців (власників/співвласників квартир та приміщень) багатоквартирного будинку [ADDRESS] всі технічні приміщення, що облаштовані та оформлені в житлові квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] , які знаходяться на технічному (27-ому) поверсі вказаного будинку [ADDRESS] ; 2. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38256693), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031478280000 із закриттям розділу; 3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257031), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031519680000 із закриттям розділу; 4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257309), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031582880000 із закриттям розділу; 5. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257484), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031636280000 із закриттям розділу; 6. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257597), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031649080000 із закриттям розділу; 7. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257701), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031664680000 із закриттям розділу; 8. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38255786), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2030341080000 із закриттям розділу; 9. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2031478280000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 10. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2031519680000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 11. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2031582880000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 12. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2031636280000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 13. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2031649080000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 14. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2031664680000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 15. Зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію припинення речових прав (або припинити речові права) на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 2030341080000 із одночасним закриттям розділу та скасуванням зазначеного реєстраційного номеру об`єкту; 16. Зобов`язати TOB «СС АЛЬФА» залишити (звільнити) приміщення - квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , які знаходяться на технічному (27-ому) поверсі будинку [ADDRESS] разом із всіма його речами та усунути перешкоди у здійсненні співвласниками багатоквартирного будинку права користування та розпорядження своїм майном; 17. Зобов`язати TOB «СС АЛЬФА» повернути приміщення - квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , які знаходяться на технічному (27-ому) поверсі будинку [ADDRESS] в попередній стан; 18. Стягнути з ТОВ «СС АЛЬФА» (ЄДРПОУ: 43819192) на користь позивачів витрати на правову допомогу; Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 03.02.2022. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.09.2021 частково задоволено заяву [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову у даній справі; накладено арешт на квартири: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2030341080000; № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031478280000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031519680000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031582880000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031636280000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031649080000); № [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257701), які знаходяться на технічному (27-ому) поверсі будинку [ADDRESS] , які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «СС Альфа» (код ЄДРПОУ: 43819192); заборонено розпорядження та відчуження щодо квартир: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2030341080000; № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031478280000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031519680000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031582880000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031636280000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031649080000); № [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257701), які знаходяться на технічному (27-ому) поверсі будинку [ADDRESS] , які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «СС Альфа» (код ЄДРПОУ: 43819192); заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна: квартир [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2030341080000; № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031478280000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031519680000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031582880000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031636280000); № [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2031649080000); № [ADDRESS] (номер запису про право власності: 38257701), які знаходяться на технічному (27-ому) поверсі будинку [ADDRESS] , які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю (код ЄДРПОУ: 43819192). У підготовчому засіданні 03.02.2022 оголошувалась перерва до 24.03.2022 для ознайомлення учасників провадження з документами, які надійшли на виконання ухвал суду про витребування доказів від 13.09.2021. У зв`язку з початком збройної агресії рф 24.03.2022 підготовче засідання не відбулось та було перенесено на 08.09.2022. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.09.2022 підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 26.01.2023. У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою та повною неявкою учасників судового процесу судове зсідання 26.01.2023 не відбулось та було перенесено на 06.04.2023. У зв`язку з відсутністю доказів отримання повістки та неявкою представника ТОВ «СС Альфа», 06.04.2023 судове засідання було відкладено на 20.04.2023. 20.04.2023 було розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово учасників судового процесу, після чого оголошено перерву в розгляді справи по суті до 08.06.2023. У судовому засіданні 08.06.2023 продовжено розгляд справи по суті, розпочато дослідження доказів у справі, досліджено перший том справи після чого оголошено перерву у розгляді справи по суті до 31.08.2023. Враховуючи затримку у розгляді справи та клопотання сторін про відкладення розгляду справи 31.08.2023 судове засідання не відбулось та було перенесено на 14.09.2023. У судовому засіданні 14.09.2023 досліджено другий том справи після чого оголошено перерву в розгляді справи по суті до 16.11.2023. Учасники судового процесу, присутні у судових засіданнях 20.04.2023, 08.06.2023, 14.09.2023, 16.11.2023, підтримали доводи та вимоги, викладені у письмових заявах, поданих до суду. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 ЦПК України. Обґрунтування позову В позові вказується, що [PERSON] (позивач 1) є користувачем та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , сплачує внески до ОСББ, сплачує комунальні послуги, бере участь у житті будинку, що підтверджується Довідкою до паспорту громадянина України. Зазначається, що [PERSON] (позивач 2) є власником квартири [ADDRESS] . У позові зауважується, що згідно з Рішенням Київської міської Ради № 332/1207 від 23.12.2003 ЗАТ «Українська будівельна компанія» отримала дозвіл на будівництво 4 багатоповерхових житлових будинків за адресою: [ADDRESS] під назвою «ЖК Олександрівський». Як зазначається в позові, відповідно до Акта готовності об`єкта до експлуатації від 18.01.2010, погодженого відповідними державними органами, до експлуатації готові 26-и поверхові житлові будинки [ADDRESS] (третя черга) та № 4 (четверта черга). Також, у позові вказується, що 27.01.2010 т.в.о. директора ДП «Укрдержбудекспертиза» Гуськовою І.А. затверджено позитивний висновок № 00-00036-10 комплексної державної експертизи щодо коригування архітектурно-будівельних рішень проекту «Будова першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на [ADDRESS] », якою підтверджується, що вказаний проект відповідає чинним нормативам і рекомендується до затвердження з такими основними техніко-економічними показниками: зокрема поверховість житлового будинку № 1 визначена 25 поверхів, житлових будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] визначена 26 поверхів. Як стверджується у позові, на підставі Акта готовності до експлуатації від 18.01.2010, 13.02.2010 ЗАТ «Українська будівельна компанія» отримала Сертифікат відповідності КВ 000021 від 13.02.2010 згідно з яким, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: Будівництво першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на [ADDRESS] , та погоджено введенням 2 будинків в експлуатацію, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа квартир 14 912,5 кв.м., житлова площа квартир 7 361,6 кв.м., кількість квартир - 153, кількість поверхів - 26; житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа квартир 15 293,7 кв.м., житлова площа квартир 7 221,4 кв.м., кількість квартир - 180, кількість поверхів - 26. Також, зазначається, що відповідно до Акту готовності до експлуатації від 18.01.2010, житлові будинки [ADDRESS] та 4 передано експлуатаційній організації - ТОВ «Українська будівельна компанія-сервіс», яка до створення ОСББ «Червонозоряний, 4-В» здійснювала функції з утримання будинку, в якому знаходяться спірні квартири. Крім того, в позові звертається увага на те, що відповідно до листа № 38/2-2020 від 21.08.2020 на ім`я голови правління ОСББ Червонозоряний, 4-Г (сусіднього будинку, житловий № 4) [PERSON] , голова правління ЗАТ «Українська будівельна компанія» [PERSON] підтвердив, що Сертифікат відповідності КВ 000021 від 13.02.2010 є чинним, тобто підтверджено в тому числі, що поверховість житлових будинків [ADDRESS] ) та [ADDRESS] ) складає 26 поверхів. Як стверджується у позові, в подальшому, за участі ЗАТ «УБК» та житлово-експлуатаційної організації ТОВ «УБК-Сервіс», інших державних/дозвільних органів технічні приміщення будинку [ADDRESS] , які знаходяться на останньому (технічному поверсі) були незаконно та на підставі ймовірно підроблених документів переобладнані під житлові квартири та відчужені третім особам. При цьому, в позові зазначається, що на технічному поверсі (останній поверх будинку, який фактично можна вважати 27 поверхом), на думку позивачів було незаконно демонтовано цегляні стіни, закладено двірні отвори, змонтовані конструкції підвісних стель, порушено цілісність конструкції цегляного загальнобудинкового вентиляційного каналу. Вказані дії здійснювались з метою облаштування на технічному поверсі будинку житлових квартир для подальшого незаконного їх виникнення, реєстрації в реєстрі нерухомого майна та подальшого продажу. В позові звертається увага на те, що головний архітектор проекту від ТОВ «Укрспецбудмонтаж-2» [PERSON] , технічний наглядач [PERSON] , 11.01.2016 затвердили в ДАБІ декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом поділу останніх на вісім окремих квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Вказаний документ затвердив представник ДАБІ [PERSON] , а в характеристиці об`єкту вказав - 3-й рівень квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , хоча трирівневих квартир в будинку немає. У позові наголошується, що з 11.01.2016 при фальсифікації документів по 27-ому технічному поверху більше 20 разів перероблялись та реєструвались документи на різних осіб міняючи площу та власників з метою приховування слідів злочину. При цьому, позивачі зауважують на тому, що внаслідок незаконних дій на технічному поверсі житлового будинку [ADDRESS] виникли наступні об`єкти нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] при тому, що згідно Сертифікату відповідності у будинку всього 153 квартири. У позові зазначається, що відповідно до Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «СС Альфа». Таким чином, на думку позивачів, ТОВ «СС Альфа» незаконно набула право власності на незаконно облаштовані та зареєстровані квартири, які знаходяться на технічному поверсі будинку [ADDRESS] та є технічними приміщеннями, які не можуть бути передані у власність та належать всім власникам будинку. Крім того, у позові вказується, що 18.03.2021 судовим експертом за зверненням ОСББ «Червонозоряний, 4-В» проведено огляд об`єктів дослідження у присутності представників ОСББ «Червонозоряний, 4-В» та складено Висновок експерта № 1210 від 13.04.2021 за результатом проведення будівельно-технічного дослідження. Як акцентується в позові, за результатами проведення вказаного дослідження, відповідно до висновку № 1210 експертом зроблено наступні висновки: - на технічному поверсі 26-ти поверхового багатоквартирного будинку знаходяться інженерні комунікації та інженерне обладнання, які призначені для забезпечення експлуатації багатоповерхового будинку; - технічний поверх багатоквартирного будинку (розташованого за адресою: [ADDRESS] ), де розміщено інженерне обладнання та прокладені комунікації, що призначені для забезпечення експлуатації багатоповерхового будинку згідно нормативно-правових актів у галузі будівництва (п.п.3.36 ДБН В.2.2-15:2-19) є технічним поверхом; - розміщення житлових приміщень на технічному поверсі суперечить нормативно- правовим актам у галузі будівництва. Крім того, у позові акцентується на тому, що відповідно до акту № 221 Солом`янського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві, складеного за результатом проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, зокрема дотримання вказаних вимог ТОВ «Українська будівельника компанія-Сервіс», виявлено - порушення пункту 22 Розділу II Правил пожежної безпеки України: «під час експлуатації житлового будинку допущено зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, а саме: здійснюється реконструкція частини нежитлових приміщень технічного поверху під житлові чим збільшено умовну висоту житлового будинку вище 73,5 метра. Також, вказується, що відповідно до акту № 73 від 28.01.2020 Солом`янського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві, складеного за результатом проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема дотримання вказаних вимог ОСББ «Червонозоряний, 4-В», виявлено - порушення пунктів 21, 22 Розділу II Правил пожежної безпеки України: «реконструкція дворівневих квартир на 25-26 поверхах під окремі квартири та реконструкція частини приміщень технічного поверху зі зміною функціонального призначення під житлові квартири здійснюється без проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку, чим знижено рівень пожежної безпеки житлового будинку в цілому, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, чим збільшено умовну висоту житлового будинку вище 73.5 метра, що потребуватиме повної реконструкції житлового будинку для приведення його до вимог ДБН В.2.2-41:2019 «Висотні будівлі. Основні положення». У позові наголошується, що у 26-ти поверховому будинку фактично виник 27 житловий поверх та зник технічний поверх, доступ до технічного поверху закритий TOB «СС Альфа». На думку позивачів, підтвердженням того, що на технічному поверсі облаштовано житлові квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] а незаконно, слугують повідомлення про початок виконання будівельних робіт: реконструкція квартири [ADDRESS] , реконструкція квартири [ADDRESS] , реконструкція квартири [ADDRESS] , реконструкція квартири [ADDRESS] , реконструкція квартири [ADDRESS] , реконструкція квартири [ADDRESS] , реконструкція квартири [ADDRESS] . При цьому, зауважується, що відповідно до листа Виконавчого органу КМР (КМДА) від 17.06.2020 за вих. № 001-1808, наказами Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва вказані повідомлення про реконструкцію квартир скасовано. Щодо правової позиції відповідача ТОВ «СС Альфа» 01.12.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву (т. І, а.с. 183-193), датований 26.11.2021, за підписом представника ТОВ «СС Альфа», в якому, відповідач просить суд залишити позовні вимоги без задоволення. В обґрунтування вимог відзиву, зокрема, вказується, що позивач [PERSON] не є власником квартири чи іншого, в тому числі нежитлового приміщення в будинку по [ADDRESS] , а реєстрація місця проживання у квартирі будинку не дає права власності на неї. Також зазначається, що в матеріалах позовної заяви відсутні докази наявності у [PERSON] повноважень на звернення до суду в інтересах інший осіб, зокрема співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , а отже, на думку відповідача, вона є неналежним позивачем у справі. Як вказує відповідач, з матеріалів позовної заяви вбачається, що у будинку по [ADDRESS] на останніх поверхах були побудовані дворівневі та трирівневі квартири. Водночас на плані будинку квартирного типу зафіксовано, що технічний поверх літери «А» знаходиться на одному поверсі (рівні) з ІІ рівнем квартири [ADDRESS] в, ІІ рівнем квартири [ADDRESS] , ІІ рівнем квартири [ADDRESS] та ІІІ рівнем квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідач зауважує, що спірні квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] утворилися шляхом поділу дворівневих та трирівневих квартир. Як зазначає відповідач, позивач [PERSON] не вказує, що вона була власником чи співвласником дворівневих та/або трирівневих квартир, внаслідок поділу яких утворилися спірні квартири, а також не зазначає, що була попереднім власником спірних квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач наголошує, що скасування права на початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартир не вказує на неправомірне та безпідставне заволодіння чужим майном та відповідно не скасовує права власності на спірні квартири. На думку відповідача, Декларація про початок виконання будівельних робіт, копія якої долучена до позовної заяви, щодо реконструкції квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом поділу на вісім окремих квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , 1836, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] є неналежним доказом, оскільки не має відношення до предмета спору. Щодо Висновку експерта № 1210 від 13.04.2021, відповідач звертає увагу на те, що свої висновки судовий експерт робив на підставі результатів дослідження та проектних рішень, які були представлені на вивчення. Водночас у висновку експерта та додатках до нього, які долучені до позовної заяви не вказано, які проектні рішення були представлені експерту для вивчення, так само до позовної заяви не долучені будь-які документи, у яких би містились вказані проектні рішення. Разом з тим, відповідач зауважує, що разом з висновком експерта до матеріалів не долучений один з додатків, який надавався на дослідження, а саме копія Технічного паспорта БТІ (інв. справа № 1189755*, №120133* від 12.02.2010) на будинок квартирного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідач зауважує, що вказівка про те, що технічний поверх є технічним поверхом та розміщення житлових квартир на технічному поверсі багатоквартирного будинку суперечить вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва не є таким, що свідчить про незаконність поділу дворівневих та трирівневих квартир з утворенням окремих об`єктів права власності, а саме спірних квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Відповідач наголошує, що нормативно-правові акти у галузі будівництва не містять заборони розміщення технічного поверху на одному рівні з квартирами. Щодо правової позиції відповідача Міністерства юстиції України 23.12.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву (т. І, а.с. 232-239), датований 17.12.2021, за підписом представника Мінюсту, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до Міністерства юстиції України. В обґрунтування вимог відзиву вказується, що позивачами безпідставно заявлені позовні вимоги до Мін`юсту, так як останній є неналежним відповідачем у справі. У відзиві звертається увага на те, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - відкриття та/або закриття розділу в Державному реєстрі прав, внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження здійснюється державним реєстратором, натомість, Міністерство юстиції України наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в силу ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому, у відзиві зазначається, що позивачами не доведено, яким чином Мін`юст порушив та чи взагалі міг порушити їх права чи інтереси. Крім того, у відзиві вказується, що відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Також, зазначається, що п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону встановлено, що Міністерство юстиції України скасовує рішення про державну реєстрацію прав лише у разі задоволення скарги на таке рішення чи дії державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Міністерство зауважує, що жодних звернень від позивачів на дії державного реєстратора стосовно реєстраційних дій щодо спірних квартир не надходило, а відтак є безпідставними вимоги про зобов`язання Мін`юсту провести державну реєстрацію припинення речових прав на спірні квартири. Щодо доводів позивачів, викладених у відповіді на відзив ТОВ «СС Альфа» 26.01.2022 до суду надійшла відповідь на відзив (т. ІІ, а.с. 17-26) за підписом представника позивачів - адвоката Лаврентьєва Д.О., в якій викладено пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем ТОВ «СС Альфа» у відзиві заперечень. Зокрема, указується, що з метою зібрання доказів того, що переобладнання приміщень технічного поверху є незаконним, не відповідає пожежним та будівельним нормам, позивач [PERSON] , звернулась до Громадської спілки «Асоціація органів оцінки відповідності та експертів України» стосовно можливості надання висновку спеціалістів в галузі пожежної безпеки щодо відповідності протипожежним вимогам будівельних норм реконструкції технічного поверху, підлога якого розташована на умовній висоті понад 73.5 м, під окремі квартири на об`єкті: «Житловий будинок із вбудованими приміщеннями по [ADDRESS] . Також, звертається увага на те, що позивачі володіють квартирою [ADDRESS] в рівних частинах кожна. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Як вказується у позові та підтверджується матеріалами справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2020, що підтверджується витягом № 205842915 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. І, а.с. 24). Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, позивач - [PERSON] , [INFO] , з 12.08.2020 по т.ч. зареєстрована за адресою [ADDRESS] (т. І, а.с. 22). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. ІІ, а.с. 178-179), 2/3 частини квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 29.11.2021, належить [PERSON] . Відповідно до Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( т. І, а.с. 36-42), право власності на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «СС Альфа». Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, як стверджують позивачі, внаслідок незаконних дій на технічному поверсі житлового будинку [ADDRESS] виникли наступні об`єкти нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , а відповідач (ТОВ «СС Альфа») незаконно набув право власності на незаконно облаштовані та зареєстровані квартири, які знаходяться на технічному поверсі будинку [ADDRESS] та є технічними приміщеннями, які не можуть бути передані у власність та належать всім власникам будинку. Відповідно до Акта готовності об`єкта до експлуатації від 18.01.2010, дозвіл на будівництво якого надано ЗАТ «Українська будівельна компанія» на підставі Рішення Київської міської Ради № 332/1207 від 23.12.2003, до експлуатації готові 26-и поверхові житлові будинки [ADDRESS] (третя черга) та № 4 (четверта черга) /а.с. 43-49/. 13.02.2010 ЗАТ «Українська будівельна компанія» отримала Сертифікат відповідності КВ 000021 від 13.02.2010 згідно з яким, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: Будівництво першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на [ADDRESS] , проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено готовність до експлуатації житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею квартир - 14 912,5 кв.м., житловою площею квартир - 7 361,6 кв.м., кількість квартир - 153, кількість поверхів - 26; житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею квартир - 15 293,7 кв.м., житловою площею квартир -7 221,4 кв.м., кількість квартир - 180, кількість поверхів - 26 (т. І, а.с. 42). З долученого до матеріалів справи технічного паспорту на будинок квартирного типу (гуртожиток) /інвентаризаційна справа № 118975, 120133/ за адресою: [ADDRESS] від 12.02.2010 (т. ІІ, а.с. 75-174), вбачається, що технічний поверх літери «А» знаходиться на одному рівні з ІІ рівнем квартири № 181в, ІІ рівнем квартири [ADDRESS] , ІІ рівнем квартири [ADDRESS] та ІІІ рівнем квартири [ADDRESS] (т. ІІ, а.с. 109). На а.с. 15-18, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-С-0804/4 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 108 від 12.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] на [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 061201050605, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 13). На а.с. 19-22, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-П-0804/9 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 104 від 07.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 061201050594, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 12). На а.с. 23-26, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-П-0804/8 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 100 від 07.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 061201050584, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 7). На а.с. 27-30, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-П-0804/17 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 99 від 07.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 061201050576, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 6). На а.с. 31-34, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-П-0804/10 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 101 від 07.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 061201050562, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 8). На а.с. 35-38, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-Р-0804/18 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 103 від 07.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 06120150547, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 10). Наказом № 112 від 12.05.2020, у зв`язку з допущенням технічної помилки у наказі Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 07.05.2020 № 103, внесено зміни, а саме: у пунктах 1, 2 «цифри 06120150547» замінити «цифрами 061201050547» (т. V, а.с. 11). На а.с. 39-42, т. V міститься копія повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № 073/09/01-Т-0804/7 від 08.04.2020 на реконструкцію квартири [ADDRESS] . З наданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва копії наказу № 102 від 07.05.2020 вбачається, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі вказаного повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція квартири [ADDRESS] » від 14.04.2020 № КВ 06120150533, замовник - [PERSON] , скасовано (т. V, а.с. 9). За змістом висновку № 1210 від 13.04.2021 (т. І, а.с. 68-73), складеного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи за зверненням ОСББ «Червонозоряний, 4-В»: - на технічному поверсі 26-ти поверхового багатоквартирного будинку знаходяться інженерні комунікації та інженерне обладнання, які призначені для забезпечення експлуатації багатоповерхового будинку; - технічний поверх багатоквартирного будинку (розташованого за адресою: [ADDRESS] ), де розміщено інженерне обладнання та прокладені комунікації, що призначені для забезпечення експлуатації багатоповерхового будинку згідно нормативно-правових актів у галузі будівництва (п.п.3.36 ДБН В.2.2-15:2-19) є технічним поверхом; - розміщення житлових приміщень на технічному поверсі суперечить нормативно- правовим актам у галузі будівництва. У висновку спеціалістів в галузі пожежної безпеки щодо відповідності протипожежним вимогам будівельних норм реконструкції технічного поверху, підлога якого розташована на умовній висоті понад 73,5 м, під окремі квартири на об`єкті: «Житловий будинок із вбудованими приміщеннями по [ADDRESS] » від 14.01.2022, затвердженому віце-президентом громадської спілки «Асоціація органів оцінки відповідності та експертів України», підписаному провідними будівельними експертами Когутенком А., Куць В. (т. ІІ, а.с. 27-39а) вказано, що: - під час проектування реконструкції житлових будинків умовною висотою до 73,5 м необхідно керуватися вимогами ДБН В.2.2-15-2019, житлових будинків умовною висотою понад 73,5 м до 100 м - ДБН В.2.2-41. Проектування реконструкції житлового будинку умовною висотою до 73,5 м, яка в результаті призведе до перевищення умовної висотності будинку понад 73,5 м, необхідно здійснюється з урахуванням вимог ДБН В.2.2-41. Невиконання або ігнорування вимог ДБН В.2.2-41 під час реконструкції технічного поверху, дога якого розташована на умовній висоті понад 73.5 м, під окремі квартири призведе порушень вимог постанови КМУ 20.12.2006 № 1764 «Про затвердження Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд» та ДБН В.1.2-7-2008 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об`єктів. Основні вимоги до будівель і споруд. Пожежна безпека» в частині забезпечення безпеки, а саме: не забезпечить дотримання основної вимоги «пожежна безпека будівельних зобів та будівельних об`єктів»; не забезпечить безпеку експлуатації будинку, що, як наслідок підвищить ризики виникнення надзвичайних ситуацій на об`єкті, створить загрози життю та здоров`ю мешканцям будинку; - порівнюючи вимоги державних будівельних норм для житлових будинків умовною висотою до 73,5 м та понад 73,5 м, у розрізі основної вимоги «пожежна безпека» відповідно до постанови КМУ 20.12.2006 № 1764 «Про затвердження Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд» та ДБН В.1.2-7-2008 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об`єктів. Основні вимоги до будівель споруд. Пожежна безпека», а саме: збереження несучої здатності конструкцій протягом визначеного часу; обмеження поширення вогню та диму в споруді; забезпечення евакуації людей із споруди або їх рятування в інший спосіб; забезпечення безпеки пожежно-рятувальних підрозділів. Встановлено, що рівень заходів по забезпеченню пожежної безпеки житлового будинку умовною висотою понад 73,5 м, значно вищий ніж у житловому будинку умовною висотою 73,5 м (порівняння вимог у табл. 2.1-2.4), що обумовлює під час реконструкції технічного поверху, підлога якого розташована на умовній висоті понад 73,5 м, під окремі квартири в усьому будинку реалізовувати наступні заходи: підвищити клас вогнестійкості будівельних конструкцій усього житлового будинку; виконати поділ житлового будинку по висоті на протипожежні відсіки; влаштувати інженерні комунікації у будинку із зонуванням по протипожежних відсіках; у всіх квартирах будинку замінити вхідні двері на такі, які мають клас вогнестійкості не менше ЕІ 60 з додатковим встановленням ззовні спринклерних зрошувачів; обладнати усі вбудовані громадські та інші нежитлові приміщення будинку автоматичними системами пожежогасіння; влаштувати у будинку Другу незадимлювану сходову клітку типу НІ або Н4; забезпечити розташування пожежного депо на відстані не більше 2 км від висотного житлового будинку, при русі шляхами міської транспортної мережі загального користування, яке забезпечене спеціальною пожежною технікою; влаштувати на покрівлі будинку площадки для рятувальних кабін гелікоптерів; замінити тип системи керування евакуювання будинку (оповіщення про пожежу) з СО1 та СО4; влаштувати у будинку другий ліфт для транспортування пожежних підрозділів; забезпечити збільшення витрат води та додатково влаштувати пожежні кран-комплекти на внутрішнє пожежогасіння (із зонуванням мереж по протипожежних відсіках); забезпечити доступ на покрівлю із двох сходових кліток через двері, що обладнані кодовими замками з автоматичним і дистанційним відкриванням та індикацією про стан дверей у приміщенні пожежного поста; обладнати житловий будинок системою екстреного зв`язку між приміщеннями пожежного поста, насосною станцією пожежогасіння, пожежними ліфтами, ліфтовими холами пожежних ліфтів, квартирами, площадкою для посадки рятувальної кабіни пожежного гелікоптера. Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на запит суду надано належним чином засвідчені копії реєстраційних справ № 2031478280000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІІ, а.с. 193 - т. ІІІ, а.с.18/, № 2031519680000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІІІ, а.с. 19-95/, № 2031582880000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІІІ, а.с. 96-174/, № 2031636280000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІІІ, а.с. 175-250/, № 2031649080000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІV, а.с. 2-78/, № 2031664680000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІV, а.с. 79-153/, № 2030341080000 (кв. № [ADDRESS]) /т. ІV, а.с. 154-194/, які містять індентичний пакет документів, зокрема: - Договір про поділ нерухомого майна від 14.02.2020; - Технічний паспорт на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; - Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 12.02.2020; - Акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «СС Альфа» від 16.09.2020; - Договір іпотеки від 22.09.2020; - нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 29.03.2021. Також в матеріалах справи містяться надані стороною позивачів копії: експлікації з поясненнями позивачів (т. І, а.с. 30); позитивного висновку № 00-00036-10 комплексної державної експертизи щодо коригування архітектурно-будівельних рішень проекту «Будова першої черги будівництва, що складається з чотирьох житлових будинків із вбудованими приміщеннями та підземними паркінгами на [ADDRESS] » (т. І, а.с. 50-52); акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2012 (т. І, а.с. 53-56); акту № 73 від 28.01.2020 Солом`янського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві (т. ІІ, а.с. 45-53); акту № 221 Солом`янського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві (т. ІІ, а.с. 54-59); акту № 313 Солом`янського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві (т. ІІ, а.с. 60-63); акту № 916 від 21.10.2019 Солом`янського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві (т. ІІ, а.с. 66-71); припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 31.08.2018 (т. ІІ, а.с. 64-65); припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 25.10.2019 (т. ІІ, а.с. 72-73); Декларації про початок виконання будівельних робіт (Реконструкція квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом поділу на вісім окремих квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та № [ADDRESS]) від 11.01.2016 (т. І, а.с. 78-81). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України /далі - ЦК України/). Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Гарантоване ст.. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 291/1450/21, провадження № 61-4300св23). Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 320/3560/17, провадження № 61- 5748св19). Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову (див. постанову Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 911/792/18). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.11.2023 у справі № 947/7686/20, провадження № 61-6423св23). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 753/8671/21, провадження № 61-550св22). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19). Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства і не може суперечити принципу верховенства права (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 607/25518/19, провадження № 61-3719св22). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 761/42030/21, провадження № 61-12101св23). Разом з тим, для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19, постанову об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18). Отже, суд в кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність чи відсутність порушеного права чи інтересу позивача та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу. Неналежний позивач - це особа, якій не належить право вимоги по пред`явленому в суді позову. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, то є неналежним позивачем у справі. Це є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, провадження № 14-122цс20). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] набула у власність частини квартири [ADDRESS] лише 29.11.2021, тобто до підписання позову у даній справі (31.08.2021) та відкриття провадження у даній справі (13.09.2021), а отже є слушними доводи відповідача про те, що така особа є неналежним позивачем у даній справі. Разом з тим, судом встановлено, що другий позивач у справі - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2020, а отже є належним позивачем у даній справі. Однак, щодо визначення в позові Міністерства юстиції в якості одного з відповідачів у справі, суд звертає увагу на наступне. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Як доречно зазначено у відзиві Міністерства юстиції України, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - відкриття та/або закриття розділу в Державному реєстрі прав, внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження здійснюється державним реєстратором, натомість, Міністерство юстиції України наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в силу ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 вказаного Закону встановлено, що Міністерство юстиції України скасовує рішення про державну реєстрацію прав лише у разі задоволення скарги на таке рішення чи дії державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Отже, вбачається, що Міністерства юстиції України є неналежним відповідачем у даній справі. Щодо позовних вимог, спрямованих до ТОВ «СС Альфа», суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно х ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженій у його здійсненні. Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам ст. 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 201/1669/21, провадження № 61-7346св23). Частиною 2 статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 цього ж закону спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, як вже зазначалось, зважаючи на те, що позивач [PERSON] на момент звернення до суду з позовом не була власником квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , то вона не була співвласником спільного майна багатоквартирного будинку, а отже, є неналежним позивачем у справі. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Цивільним кодексом України передбачено як один із способів захисту порушених прав віндикація або реституція. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Положення ст.. 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконної володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18). За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Таким чином, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України). З правового аналізу матеріалів справи вбачається, що застосування способів захисту, визначених позивачами у справі, не призведе до повернення спірного майна у власність співвласників багатоквартирного будинку, оскільки спірні квартири були сформовані шляхом поділу раніше існуючих багаторівневих квартир, а отже не буде досягнута мета позову. Крім того, право власності ТОВ «СС Альфа» підлягає захисту відповідно до ст. 328 ЦК України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а позивачем наразі не доведено, що заявлені позовні вимоги є пропорційними порушеному праву. Отже, за встановлених фактичних обставин справи порушене право позивача не може бути захищене у спосіб ним обраний, оскільки не призведе до очікуваних ним наслідків, а саме відновлення порушених прав. Обрання позивачем неефективного (неналежного) способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19 /провадження № 12-80гс20, п. 6.21/, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 /провадження № 12-52гс20, п. 52/, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 /провадження № 14-125цс20, п. 76/. З огляду на вказане в сукупності, суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог про слід відмовити. ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Разом з тим, зазначав, що це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п. 29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, п.п. 42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, п.п. 18, 19). З урахуванням наведеного, при викладенні даного рішення судом проаналізовано ключові доводи та докази, що мають значення для вирішення спору. Щодо судових витрат Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судового збору За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд звертає увагу на те, що ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в силу п.п. 9, 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справі є такими, що звільнені від сплати судового збору, то судовий збір у даній справі компенсується за рахунок держави. Щодо витрат на правничу допомогу У відзиві на позов ТОВ «СС Альфа» заявлено вимогу про стягнення з позивачів понесених судових витрат орієнтовний розмір яких визначено у сумі 60 000,00 грн (т. І, а.с. 193). Суд зазначає, що ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц та від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц. Суд також звертає увагу, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 915/606/21, суд порушує принцип змагальності сторін, якщо самостійно з власної ініціативи здійснює за сторону доведення обставин, що мають значення для вирішення питання розподілу судових витрат. Оскільки на дату судового засідання 16.11.2023 матеріали справи не містили достатніх доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, то суд вважає передчасним вирішення питання щодо відшкодування таких судових витрат (на правничу допомогу). Щодо скасування заходів по забезпеченню позову За змістом ч.ч. 9, 10, 11 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити про скасування застосованих у даній справі ухвалою від 29.09.2021 заходів щодо забезпечення позову. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed