Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просила: 1) визнати об`єктом спільної сумісної власності сторін наступне рухоме та нерухоме майно загальною вартістю 1\~372\~380 грн.: двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1\~103\~100 грн.; гараж № [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Маяк», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Берегова, 4, - вартістю 146\~280 грн.; холодильник, модель SAMSUNG RB37J5000EF, вартістю 17\~000 грн.; мікрохвильову піч, модель SAMSUNG RB37J5000EF, вартістю 3\~000 грн.; посудомийну машину, бувшу у використанні, німецького виробництва марки Klarstein, вартістю 2\~000 грн.; кавоварку марки DeLonghi ECAM 220.20, вартістю 13\~000 грн.; гриль марки Tefal OptiGrill GC712834, вартістю 8\~000 грн.; кондиціонер, моделі Dekker, вартістю 7\~000 грн.; телевізор Samsung UE40K5510 Smart TV White, вартістю 20\~000 грн.; пральну машину автоматичну, модель Hotpoint-Ariston, вартістю 9\~000 грн.; праску, модель Philips Azur, вартістю 3\~000 грн.; акумуляторний пилосос, Bosch, вартістю 5\~000 грн.; пилосос, моделі ZELMER ZVC 752 STUA, вартістю 5\~000 грн.; шафу-купе дерев?яну у кладову вартістю 3\~000 грн.; шафу-купе дерев?яну у дитячу кімнату, вартістю 7\~000 грн.; шафу-купе дерев?яну у зал, вартістю 15\~000 грн.; стіл дерев?яний у дитячу кімнату вартістю 1\~000 грн.; ліжко у дитячу кімнату вартістю 5\~000 грн.; 2) в порядку поділу майна подружжя припинити право спільної сумісної власності сторін на таке майно та здійснити його поділ наступним чином: - визнати за позивачкою право власності на наступне майно: 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частка гаражу № [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Маяк», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Берегова, 4; холодильник, моделі SAMSUNG RB37J5000EF; мікрохвильову піч, моделі SAMSUNG RB37J5000EF; посудомийну машину, бувшу у використанні, німецького виробництва марки Klarstein; кавоварку марки DeLonghi ECAM 220.20; кондиціонер, моделі Dekker; пральну машину автоматичну, модель Hotpoint-Ariston; пилосос, моделі ZELMER ZVC 752 STUA; праску, моделі Philips Azur; стіл дерев?яний у дитячу кімнату; - визнати за відповідачем право власності на наступне майно: 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частка гаражу № [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Маяк», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Берегова, 4; гриль марки Tefal OptiGrill GC712834; телевізор Samsung UE40K5510 Smart TV White; акумуляторний пилосос, Bosch; шафу-купе дерев?яну у кладову; шафу-купе дерев?яну у дитячу кімнату; шафу-купе дерев?яну у зал; ліжко у дитячу кімнату. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що сторони перебували у шлюбі з 12.07.2008р., який було розірвано рішенням суду від 27.07.2022р. В період шлюбу ними було придбано майно, але дійти згоди про його розподіл сторони не можуть внаслідок чого позивачка звернулась до суду. При цьому, оскільки після розірвання шлюбу син сторін проживає з позивачкою, то вона просить відступити від засад рівності часток подружжя та збільшити розмір її частки у квартирі до 2/3, а все інше майно поділити порівну. Відповідач не заперечував проти позовних вимог та поділу майна у запропонований позивачкою спосіб. 03.08.2023р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 04.09.2023р. на адресу суду надійшла заява відповідача про визнання позову. 03.10.2023р. у підготовчому судовому засіданні судом постановлено ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки це порушує права та інтереси неповнолітнього сина сторін, який є співвласником спірної квартири. Того ж дня, 03.10.2023р., судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки, проте від сторін на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. Позивачка у своєму клопотанні про розгляд справи без її участі зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у своєму клопотанні зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані суду докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008р., який розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2022р. №711/1739/22, яке набрало законної сили 29.08.2022р. /а.с. 23/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач бере участь в утриманні дитини за взаємною згодою сторін шляхом щомісячної сплати аліментів. 25.06.2010р. позивачка, відповідач та їх син набули у власність в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу квартиру за адресою: [ADDRESS] /а.с. 27-28/. Право власності на таку квартиру зареєстровано з позивачкою, відповідачем та їх сином на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/3 за кожним з 19.10.2010р. /а.с. 35-40/. Станом на 17.07.2023р. ринкова вартість такої квартири складає 1\~097\~100 грн., що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 17.07.2023р. /а.с. 54/. 13.04.2012р. сторонами набуто у власність на підставі договору купівлі-продажу гараж № [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Маяк», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Берегова, 4, але право власності на такий об`єкт було зареєстроване на ім`я відповідача /а.с. 41-45, 50-51/. Станом на 17.07.2023р. ринкова вартість такого гаражу складає 146\~280грн, що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 17.07.2023р. /а.с. 52/. Під час перебування у шлюбних відносинах сторонами було придбано наступні побутові речі та техніка на загальну суму 123\~000 грн.: холодильник, модель SAMSUNG RB37J5000EF, вартістю 17\~000 грн.; мікрохвильову піч, модель SAMSUNG RB37J5000EF, вартістю 3\~000 грн.; посудомийну машину, бувшу у використанні, німецького виробництва марки Klarstein, вартістю 2\~000 грн.; кавоварку марки DeLonghi ECAM 220.20, вартістю 13\~000 грн.; гриль марки Tefal OptiGrill GC712834, вартістю 8\~000 грн.; кондиціонер, моделі Dekker, вартістю 7\~000 грн.; телевізор Samsung UE40K5510 Smart TV White, вартістю 20\~000 грн.; пральну машину автоматичну, модель Hotpoint-Ariston, вартістю 9\~000 грн.; праску, модель Philips Azur, вартістю 3\~000 грн.; акумуляторний пилосос, Bosch, вартістю 5\~000 грн.; пилосос, моделі ZELMER ZVC 752 STUA, вартістю 5\~000 грн.; шафу-купе дерев?яну у кладову вартістю 3\~000 грн.; шафу-купе дерев?яну у дитячу кімнату, вартістю 7\~000 грн.; шафу-купе дерев?яну у зал, вартістю 15\~000 грн.; стіл дерев?яний у дитячу кімнату вартістю 1\~000 грн.; ліжко у дитячу кімнату вартістю 5\~000 грн. Усі обставини спірних правовідносин, окрім їх часткового підтвердження письмовими доказами, беззастережно визнаються сторонами, про що вони зазначили у наданих суду письмових заявах по суті справи, і у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, внаслідок чого на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд вважає такі обставини доведеними. На теперішній час сторони не дійшли згоди щодо добровільного поділу майна, набутого під час шлюбу, внаслідок чого позивачка звернулась до суду з даним позовом. Тож між сторонами існує спір щодо майнових прав подружжя на майно, набуте у шлюбі, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Сімейного кодексу України (далі СК) та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 9 ст. 7 СК сімейні майнові відносини між подружжям регулюються нормами СК на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно ст. 63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК). По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що предметом поділу між сторонами є майно, що було придбане в період шлюбу, а відтак відповідне майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін, незважаючи на те, за ким з них зареєстроване право власності на таке майно. Беручи до уваги пріоритет договірного регулювання сімейних та цивільних правовідносин, а також диспозитивність цивільно-процесуальних правовідносин, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, то запропонований позивачкою спосіб поділу спільного майна подружжя не суперечить вимогам закону. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 9 СК подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 173 СК батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна. При вирішенні спору між батьками та малолітніми, неповнолітніми дітьми, які спільно проживають, щодо належності їм майна вважається, що воно є власністю батьків, якщо інше не встановлено судом. Системний аналіз змісту зазначеної норми закону свідчить, що діти можуть виступати окремим суб`єктом права власності у майні, придбаному членами сім`ї, а відтак майно, яке належить дитині на праві власності, не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і не підлягає розподілу між ними під час поділу майна. За матеріалами справи судом встановлено, що спірна квартира була набута сторонами у власність за договором купівлі-продажу. Покупцями за таким договором виступили позивачка, відповідач та їх дитина, в інтересах якої діяла позивачка. Право власності було набуто на умовах спільної часткової власності із визначенням розміру часток за кожним із покупців, внаслідок чого сторони та їх дитина набули право власності в рівних частках по 1/3 частці за кожним із них. За таких обставин спірна квартира є об`єктом спільної часткової власності сторін та їх дитини, а відтак не є об`єктом спільної сумісної власності тільки сторін. Розміри часток позивачки та відповідача визначені договором купівлі-продажу, а отже доводи позивачки про те, що така квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя є помилковими. Таким чином позовні вимоги в частині визнання спірної квартири об`єктом спільної сумісної власності позивачки та відповідача і поділу її між ними не підлягають задоволенню, оскільки суперечать законним правам та інтересам дитини, а розмір часток сторін у праві власності на таку квартиру визначений договором купівлі-продажу і судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність потреби у перерозподілі розміру таких часток. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання об`єктом спільної сумісної власності сторін спірного гаражу та рухомого майна, а також розподілу такого майна за запропонованим позивачкою способом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідні витрати складаються із судового збору та витрат позивачки на правову допомогу. При зверненні до суду позивачкою було сплачено судового збору на суму 13\~420 грн., виходячи з ціни позову в розмірі 1\~372\~380 грн., що визначена загальною вартістю майна, яке підлягало розподілу. За наслідками розгляду справи позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого за позивачкою слід визнати право власності на майно загальною вартістю 133\~140 грн. (1/2 частка права власності на гараж, вартість якої складає 73140 грн., + вартість рухомого майна 60\~000 грн.). За таких обставин на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачці слід компенсувати за рахунок відповідача витрати з оплати судового збору у сумі 1331,40 грн. Стосовно витрат позивачки на правову допомогу, то на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України розгляд такого питання буде здійснено судом шляхом ухвалення додаткового рішення, за умови виконання позивачкою вимог а. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial