Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки. Ухвалою від 20.07.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи без повідомлення сторін. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.01.2022 року між ТОВ "СС Лоун" та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір 1798172-А на підставі якого було надано відповідачці кредит в сумі 10871 грн. на строк з 17.01.2022 року по 15.02.2022 року шляхом зарахування коштів на платіжну картку позичальниці. Згідно умов кредитного договору позичальник сплачує проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0, 597 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В подальшому між первісним кредитором ТОВ "СС Лоун" та відповідачкою укладено додаткову угоду № 1 про продовження строку дії кредитного договору.Умови додаткової угоди діяли лише 6 днів, після повномаштабного вторгнення на території України та введення воєнного стану первісний кредитор припинив нарахування будь-яких сум щодо кредитного договору . Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала станом на нову узгоджену дату повернення кредиту 03.04.2022 в зв"язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10871,00 грн. за тілом кредиту та 6 165, 38 грн. - нараховані відсотки. 17.01.2023 року між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "Фінфорс" було укладено договір факторингу , відповідно до якого ТОВ "Фінфорс" отримало право вимоги за кредитним договором 1798172-А від 17.01.2022 року. Так як відповідач не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом в повній сумі , в зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути заборгованість в сумі 17036, 38 грн. з відповідача, а також стягнути судові витрати , які складаються з суми сплаченого судового збору -2684 грн.00 коп. та 7000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2022 року між ТОВ "СС Лоун" та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір 1798172-А на підставі якого було надано відповідачці кредит в сумі 10871 грн. на строк з 17.01.2022 року по 15.02.2022 року шляхом зарахування коштів на платіжну картку позичальниці. Згідно умов кредитного договору позичальник сплачує проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0, 597 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В подальшому між первісним кредитором ТОВ "СС Лоун" та відповідачкою укладено додаткову угоду № 1 про продовження строку дії кредитного договору.Умови додаткової угоди діяли лише 6 днів. після повномаштабного вторгнення на території україни та введення воєнного стану первісний кредитор припинив нарахування будь-яких сум щодо кредитного договору . Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала станом на нову узгоджену дату повернення кредиту 03.04.2022 в зв"язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10871,00 грн. за тілом кредиту та 6 165, 38 грн. - нараховані відсотки. 17.01.2023 року між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "Фінфорс" було укладено договір факторингу , відповідно до якого ТОВ "Фінфорс" отримало право вимоги за кредитним договором 1798172-А від 17.01.2022 року. На підтвердження позову надано належним чином завірені копії Правил надання коштів в кредит, заявки [PERSON] на отримання кредиту, паспорту кредиту , кредитного договору 1798172-А від 17.01.2022 року, угоди про автопролонгацію договору 1798172-А від 17.01.2022 року , ддаткової угоди від 17.02.2022 року про продовження строку дії кредитного договору , довідки по кредитному договору, картки рахунку, договору на переказ коштів, повідомлення про перерахування коштів на картку відповідачки , договору факторингу від 17.01.2023 року та додатків № 1-5 до договору факторингу, додаткової угоди № 1 до договору факторингу, реєстру грошових вимог, довідки про стан заборгованості [PERSON] , додатку до договору про надання правової допомоги та платіжного документу про сплату коштів за правничу допомогу. Так як відповідач не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом в повній сумі , в зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, то позивач правомірно звернувся до суду щодо стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, позивачем надані всі належні та достатні докази на підтвердження вимог. Відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача . Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу, які належним чином підтверджені . Враховуючи викладене,

Outcome: approved