Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Надалі шлюб між подружжям розірвано, дитину залишено проживати з нею. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання дитини. Розмір аліментів згодом двічі змінювався і на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1\~700 грн., на підставі рішення суду від 15 березня 2021 року. Вважає, що розмір аліментів на утримання дитини, визначений попереднім рішенням суду є недостатнім для матеріального забезпечення дочки всім необхідним, оскільки витрати зросли. Вказане також зумовлено введенням в Україні воєнного стану та інфляцією, у зв`язку із чим її матеріальне становище змінилося. Крім того дитина виросла, потребує значно більших витрат на забезпечення речами першої необхідності, додатковими гуртками. Вказує, що відповідач з 2015 року перебуває за кордоном, останні три місяці проживає в Канаді, де здійснює вантажні перевезення. Вважає, що матеріальне становище відповідача та дохід дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в достатньому розмір. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій формі у розмірі 4\~000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Данилець подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить справу розглянути в його та позивачки відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 серпня 2015 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини (а.с. 10). Розмір аліментів з часу ухвалення вказаного рішення суду за позовом позивачки двічі змінювався і на даний час на підставі рішення суду від 15 березня 2021 року складає 1\~700 грн. (а.с. 14-16). Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2023 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" і складає для дітей віком від 6 до 18 років - 2 833 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що малолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є недостатніми для належного утримання дитини, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує її мінімальні потреби, достатні для повноцінного розвитку. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїм неповнолітнім дітям до досягнення ними повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком, протилежного судом не встановлено, потреби дітей щодо витрат на лікування, харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, а також те, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину з часу постановлення попереднього рішення суду зріс, суд вважає, що за даних обставин, з врахуванням перебування відповідача за кордоном, де він працює та отримує дохід, можливо збільшити розмір аліментів, у розмірі який просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved