Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просила: виділити їй в натурі квартиру загальною площею 35,5 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., що складається з приміщень: 2 коридор площею 4,0 кв.м.; 3 ванна площею 2,6 кв.м.; 4 вбиральня площею 1,0 кв.м.; 5 кухня площею 8,4 кв.м.; 7 кімната площею17,3 кв.м.; балкон к =0,8 площею 2,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як окремий об`єкт права власності, що складає одиницю з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно; виділити в рівних частках (по кожному) [PERSON] та [PERSON] квартиру загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., що складається з приміщень: 8 кімната площею 12,7 кв.м.; 9 коридор площею 8,4 кв.м.; 10 вбиральня площею 1,0 кв.м.; 11 ванна площею 2,6 кв.м.; 12 кімната площею 7, 4 кв.м.; 13 кімната площею 17,1 кв.м.; 14 кухня площею 9,6 кв.м.; лоджія к = 1 площею 5,5 кв.м.; лоджія к=1 площею 2,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як окремий об`єкт права власності, що складає одиницю з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загально площею 104,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй та відповідачам на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 111349752 від 22.01.2018 р. Відповідно до технічного паспорту виготовленого ПП «Інвентаризатор» станом на 02.01.2023 р. квартира має наступні характеристики: загальна площа 104,9 кв.м., житлова площа 54,5 кв.м., у тому числі по приміщеннях: 1 - коридор площею 2.2 кв.м, 2- коридор площею 4,0 кв.м; 3 - ванна площею 2,6 кв.м; 4 - вбиральня площею 1,0 кв.м , 5 - кухня площею 8,4 кв.м; 7 - кімната площею 17,3 кв.м; 8 - кімната площею 12,7 кв.м. , 9 -коридор площею 8,4 кв.м; 10 - вбиральня площею 1,0 кв.м; 11 ванна площею 2,6 кв.м; 12 - кімната площею 7,4 кв.м; 13 кімната площею 17,1 кв.м; 14 кухня площею 9,6 кв.м; балкон к=0,8 площею 2,2 кв.м., лоджія к=1 площею 5,5 кв.м., лоджія к=1 площею 2,9 кв.м. Позивач вказує, що згідно висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 101 від 05.01.2023 р., виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор», квартира [ADDRESS] загальною площею 104,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., може бути поділена на дві окремі квартири, так як вони є відокремленими і мають два окремі входи: 1 об`єкт загальною площею 35,5 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., 2 об`єкт загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м.Поділ об`єкта нерухомого майна здійснено без проведення будівельних робіт та не вимагає дозволу на їх виконання. Позивач зазначає, що має право на виділ у натурі її частки із спільного майна, в зв`язку з чим слід дійти висновку , що найбільш наближеним варіантом до розміру ідеальних часток в даному випадку буде виділення їй 1 об`єкту. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху позивачу надано строк на усунення недоліків, які позивачем усунуто в строк вказаний в ухвалі суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. У заяві зазначив, що позовні вимоги підтримують, просив їх задовольнити (а.с.35). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладалися на розсуд суду (а.с.33-34). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 97,9 кв. м., житловою площею 62.9 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , номер інформаційної довідки 111349752 від 22.01.2018 р. (а.с.13). З копії технічного паспорта виданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 27.12.2022 р. вбачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 104,9 кв.м., житловою площею 54, 5 кв. м. складається з: 1 - коридор площею 2.2 кв.м.; 2- коридор площею 4,0 кв.м; 3 - ванна площею 2,6 кв.м; 4 - вбиральня площею 1,0 кв.м.; 5 - кухня площею 8,4 кв.м; 7 - кімната площею 17,3 кв.м; 8 - кімната площею 12,7 кв.м.; 9 -коридор площею 8,4 кв.м; 10 - вбиральня площею 1,0 кв.м; 11 ванна площею 2,6 кв.м; 12 - кімната площею 7,4 кв.м; 13 кімната площею 17,1 кв.м; 14 кухня площею 9,6 кв.м; балкон к=0,8 площею 2,2 кв.м., лоджія к=1 площею 5,5 кв.м., лоджія к=1 площею 2,9 кв.м. (а.с.17-17) Згідно Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 05.01.2023 року, наданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор», квартира [ADDRESS] , загальною площею 104,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., за технічними показниками може бути поділена на дві окремі квартири, так як вони є відокремленими і мають два окремі входи. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна 1 об`єкт : 2 коридор 4.0 кв.м., 3 ванна 2.6 кв.м., 4 вбиральня 1.0 кв.м., 5 кухня 8.4 кв.м., 7 кімната 17.3 кв.м., балкон к=0,8 2.2кв.м., загальна площа 35,5 кв.м., житлова площа 17.3 кв. м.; 2 об`єкт: 8 кімната 12,7 кв.м., 9 коридор 8,4 кв.м., 10 вбиральня 1.0 кв.м., 11 ванна 2,6 кв.м., 12 кімната 7,4 кв.м., 13 кімната 17,1 кв.м., 14 кухня 9,6 кв.м., лоджія к=1 5,5 кв.м., лоджія к=1 2,9 кв.м., загальна площа 67, 2 кв.м., житлова площа 37,2 кв.м. (а.с.18-19). Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Тлумачення частини другої статті 367\~ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Аналіз статей 183,358,364\~ЦК України дозволяє зробити висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомого майна відповідно до часток співвласників. Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу\~України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч.1\~ст.316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2ст. 318\~ЦК України). Частиною 1\~статті 368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно\~статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ст.ст.358,364\~ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. У частинах першій, третій статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (Домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини Домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин Домоволодіння, які належать іншим співвласникам. Згідно із ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Реалізація права співвласника щодо виділу [PERSON] в натурі квартири загальною площею 35,5 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. та виділу у рівних частках (по кожному), а саме [PERSON] , [PERSON] не порушить прав інших співвласників, оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до чинного законодавства, частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог, що узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21), в якій вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Outcome: approved