Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

27.10.2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Поні Експрес» про стягнення боргу, у якому з врахуванням зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг в сумі 101459,00 грн., три проценти річних в сумі 5191,74 грн., інфляційні втрати в сумі 14019,51 грн., а також судові витрати. Свої вимоги з врахуванням зменшення їх розміру позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2019 р. він передав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 5000,00 дол. США, а відповідач зобов`язався повернути їх до 01.07.2020 р., що зафіксовано у акті приймання-передачі грошових коштів від 27.09.2019 р. Разом з тим, у визначений вказаним актом строк грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачу повернуті не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь основного боргу в сумі 101459,00 грн., трьох процентів річних в сумі 5191,74 грн., інфляційних втрат в сумі 14019,51 грн. та судових витрат. Ухвалою від 01.11.2021 р. відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 26.10.2022 р. розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 08.09.2023 р. прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 27.09.2019 р. [PERSON] , будучи директором ТОВ «Поні Експрес» передав цьому товариству у позику грошові кошти в сумі 5000,00 дол. США, а відповідач зобов`язався повернути їх до 01.07.2020 р., що зафіксовано у акті приймання-передачі грошових коштів, складеного 27.09.2019 р. [PERSON] та ТОВ «Поні Експрес» в особі касира [PERSON] за участю головного бухгалтера [PERSON] та заступника головного бухгалтера Савицької І.Ю. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що отримані грошові кошти відповідач у визначений в акті строк не повернув, в результаті чого станом на 01.09.2023 р. має борг перед позивачем в сумі 101459,00 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку позивача, наведеного ним у позовній заяві, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання в сумі 131459,00 грн. (під час розгляду справи було сплачено 30000,00 грн.) за період з 02.07.2020 р. до 25.10.2021 р. три проценти річних складають 5191,74 грн., а інфляційні втрати складають 14019,51 грн. Однак, суд не знаходить правових підстав для стягнення інфляційних втрат, оскільки позика була надана в іноземній валюті (долар США), при цьому розрахунок боргу здійснювався позивачем у національній валюті із застосування офіційного курсу іноземної валюти станом на дату подання позовної заяви, а не на момент передачі грошових коштів у позику. Отже втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. За таких обставин, оскільки згідно з актом приймання-передачі позивачем передано відповідачу в позику грошові кошти, однака останній взяті на себе зобов`язання з їх повернення не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 101459,00 грн. та три проценти річних в сумі 5191,74 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331,78 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 107982,52 грн. (101459,00 грн. + 5191,74 грн. + 1331,78 грн.).

Outcome: partial