Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Представник позивача Височин Є.М. 19 жовтня 2023 року звернувся в суд із даним позовом, який обґрунтовує тим, що між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (далі - АТ "ПУМБ") та [PERSON] укладено 2 кредитні договори: 29 червня 2018 року кредитний договір № 2001067395401, видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 1000 грн, який в подальшому було збільшено до 54700 грн; 24 грудня 2011 року кредитний договір № 1002053976501, видано кредит у сумі 100000 грн. Однак відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого станом на 05 липня 2023 року у нього виникла заборгованість: за кредитним договором № 2001067395401 від 29.06.2018 - 88124,14 грн, із яких: 54682,90 грн заборгованості за тілом кредиту, 33441,24 грн заборгованості за процентами; за кредитним договором № 1002053976501 від 24.12.2021 - 140426,31 грн, з яких: 94372,42 грн заборгованості за тілом кредиту, 11,16 грн заборгованості за процентами, 46042,73 грн заборгованості за комісією. Просить стягнути з [PERSON] 228550,45 грн заборгованості за кредитними договорами та судовий збір. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 23.10.23 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом установлено, що між АТ "ПУМБ" та [PERSON] 29 червня 2018 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001067395401 укладено кредитний договір строком 12 місяців, який автоматично продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень сторін, на підставі якого відповідачу видано кредит у розмірі 1000 грн зі сплатою відсотків в розмірі 49% річних. У заяві вказано, що [PERSON] підписанням цієї заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування (а.с. 7). Підписана заява містить графік платежів із сумою платежу за розрахунковий період, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та інше. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001067395401 від 29.06.2018 відповідачу в подальшому неодноразово збільшувався кредитний ліміт, зокрема, востаннє 26 травня 2023 року - до 54700 грн (а.с. 32). Як стверджено наданим Банком розрахунком боржник свого зобов`язання за договором не виконав. Так, станом на 05 липня 2023 року відповідач заборгував АТ "ПУМБ" 33574,02 грн, у тому числі 54682,90 грн заборгованості за тілом кредиту, 33441,24 грн заборгованості по відсотках за користування кредитом (а.с. 34-41). Із цього ж розрахунку вбачається, що відповідач частково погашав кредитну заборгованість. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідач не заперечив та не спростував. Проаналізувавши зібрані та дослідженні у справі докази, суд доходить висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ "ПУМБ", є обґрунтованим та проведеним відповідно до умов кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору № 2001067395401 від 29.06.2018, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Крім того, 24 грудня 2021 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002053976501 між АТ "ПУМБ" та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 100000 грн., терміном на 36 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%. У заяві вказано, що [PERSON] підписанням вказаної заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування (зворот а.с. 3-4). Підписана заява містить графік платежів із сумою платежу за розрахунковий період, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та інше. Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] суму кредиту, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № TR.54797578 від 24.12.2021 (а.с. 32). АТ "ПУМБ" 05 липня 2023 року звернулося до відповідача із письмовою вимогою про дострокове виконання зобов`язання, у зв`язку із виникненням у [PERSON] перед позивачем заборгованості у розмірі 140426,31 грн, (а.с. 28-29). Таке право АТ "ПУМБ" передбачено п. 4.2.10умов ДКБО та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, згідно із якими Банк має право вимагати дострокового повернення повернення кредиту, процентів, комісії та інших платежів за кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту). У такому випадку банк письмово повідомляє про це позичальника, а позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Відповідач, отримавши 27 липня 2023 року повідомлення позивача про дострокове виконання зобов`язання за договором (а.с. 31), вимоги про сплату протягом 30 днів із дня отримання даної вимоги забогованості за договором № 1002053976501 від 24.12.2021, що станом на 05 липня 2023 року становить 140426,31 грн, не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05 липня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 140426,31 грн,у тому числі 94372,42 грн заборгованості за тілом кредиту, 11,16 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 46042,73 грн заборгованості за комісією (а.с. 33-34). На переконання суду, вимога АТ "ПУМБ" щодо стягнення заборгованості за комісією, як складової заборгованості за кредитним договором № 1002053976501 від 24.12.2021 задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Закону України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У силу вимог ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України "Про споживче кредитування" (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Пунктом 5 заяви № 1002053976501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.12.2021 передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення найменування конкретної послуги, систематичності її надання. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ "ПУМБ" та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,99 %, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Проаналізувавши зібрані та дослідженні у справі докази, суд доходить висновку, що розрахунок за кредитним договором № 1002053976501 від 24.12.2021, проведений АТ "ПУМБ", є частково обґрунтованим, у зв`язку з чим вимоги представника позивача щодо стягнення заборгованості за даним договором підлягають до часткового задоволення. Зважаючи на викладене, з [PERSON] слід стягнути на користь АТ "ПУБМ" заборгованість в сумі 182507,72 грн, яка складається із: заборгованості за кредитним договором № 2001067395401 від 29.06.2018 у розмірі 88124,14 грн, з яких: 54682,90 грн - заборгованість за тілом кредиту, 33441,24 грн - заборгованість за процентами; заборгованості за кредитним договорм № 1002053976501 від 24.12.2021 у розмірі 94383,58 грн, з яких: 94372,42 грн - заборгованість за кредитом; 11,16 грн - заборгованість за процентами. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2737 грн 61 коп. (182507,72/228550,45*3428,26).

Outcome: partial