Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] відшкодування матеріальної\~та моральної\~шкоди,\~завданої джерелом\~підвищеної небезпеки.\~Позов мотивований\~тим,\~що \~25.09.2020\~року приблизно\~об 11.00\~годині на\~автошляху Київ\~ Харків\~-\~Довжанський в\~с.\~Кам`яна Яруга\~ Чугуївського\~району Харківської\~області \~сталася дорожньо-транспортна\~пригода (ДТП)\~за участю\~автомобіля Мерседес\~«Спринтер» д.н.\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2106 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в якому вона знаходилася у якості пасажира. Постановами слідчого Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області від 22.12.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020220440001247 від 19.11. 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, та також відмовлено в залученні [PERSON] у якості потерпілої до вказаного кримінального провадження. Згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2021 року у справі 636/3608/20 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на підставі вимог ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Також судом було роз`яснено, що закриття провадження у цій справі відносно [PERSON] не є реабілітуючою обставиною та не свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Учасники ДТП, яка мала місце 25.09.2020 року, не позбавлені можливості звернутися за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства. Позивачка, посилаючись на те, що факт спричинення їй тілесних ушкоджень саме [PERSON] був доведений доказами, добутими під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 12020220440001247, вважає, що відповідачем їй була заподіяна майнова шкода на суму 5188, 80 грн., яка полягає в придбанні ліків відповідно до доданих до позовної заяви фіскальних чеків. Також позивачка вказує, що неправомірними діями відповідача їй було завдано й моральну шкоду, оскільки вона зазнала фізичного болю, було порушено нормальний спосіб життя, вона була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування. У зв`язку із зазначеним [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 5188 грн. 80коп., у відшкодування моральної шкоди 20\~000 гривень. Подалі позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала за заявленими підставами, просила їх задовольнити. Також не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в порядку загального позовного провадження. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження\~Голови Верховного\~Суду №\~65\~від 17.11.\~2022\~року \~«Про відновлення\~територіальної підсудності\~судових справ\~окремих судів\~м.\~Харкова та\~Харківської області»\~територіальну підсудність\~Чугуївського міського\~суду Харківської\~області \~відновлено з\~23.11.2022\~року. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.05.2023 року закрито підготовче засідання і справа призначена до розгляду по суті. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився повторно, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе відповідно до ч.2\~ст.247 та \~ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 1, 3\~статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12020220440001247 від 19.11. 2020 року було встановлено, що 25.09.2020\~року приблизно\~об 11.00\~годині на\~автошляху Київ\~ Харків\~-\~Довжанський в\~с.\~Кам`яна Яруга\~ Чугуївського\~району Харківської\~області \~сталася ДТП\~за участю\~автомобіля Мерседес\~«Спринтер» д.н.\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в якому знаходилася у якості пасажира позивач [PERSON] , і яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14-464-Ч/20 від 20.12.2020 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які могли утворитися в час 25.09.2020 року в умовах вказаних при ДТП, і за ступенем тяжкості є легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я(менше 21 доби, більше 6 діб). Постановою слідчого Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області від 22.12.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020220440001247 від 19.11. 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Постановою слідчого Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області від 22.12.2020 року відмовлено у залученні [PERSON] у якості потерпілої до вказаного кримінального провадження. (а.с. 7-9, 12-13). Вказані постанови не були оскаржені в установленому законом порядку. Згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2021 року у справі 636/3608/20 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на підставі вимог ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. В мотивувальній частині постанови суду зазначено, що закриття\~провадження у\~цій справі\~відносно [PERSON] \~не є\~реабілітуючою обставиною\~та не\~свідчить про\~відсутність у\~його діях\~складу адміністративного\~правопорушення.\~Учасники ДТП,\~яка мала\~місце 25.09.2020\~року,\~не позбавлені\~можливості звернутися\~за захистом\~своїх прав\~у порядку\~цивільного судочинства.Вказана постанова суду набрала законної сили та не скасована в установленому законом порядку(а.с.10-11). Відповідно до\~ч.6\~ст.\~82\~ ЦПК\~України вирок суду\~в кримінальному\~провадженні,\~ухвала про\~закриття кримінального\~провадження і\~звільнення особи\~від кримінальної\~відповідальності або\~постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~які набрали\~законної сили,\~є обов`язковими\~для суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи\~бездіяльності особи,\~стосовно якої\~ухвалений вирок,\~ухвала або\~постанова суду,\~лише в\~питанні,\~чи мали\~місце ці\~дії (бездіяльність)\~та чи\~вчинені вони\~цією особою. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України). Тобто, ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі. Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. На обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5188,80 грн. позивачкою [PERSON] надані копії фіскальних чеків на придбання лікарських засобів, квитанції прибуткового касового ордеру про сплату за послуги обстеження, копії чеків АТ ХПАС АС-6 на придбання квитків на рейси Харків- Кам`яна Яруга(а.с. 18-21). Між\~тим суд\~не може\~у повному\~обсязі погодитися\~з вимогами\~ [PERSON] \~ про\~відшкодування матеріальної\~шкоди в\~зазначеному нею\~розмірі,\~оскільки позивачкою\~не надано\~до суду\~ будь-яких\~документів,\~що свідчать\~про знаходження\~її на\~стаціонарному або\~амбулаторному лікуванні\~у зв`язку\~з отриманою\~нею травмою\~у ДТП,\~ а\~також \~виписок з\~медичної \~карти про призначення [PERSON] лікарських засобів або рецептів на її ім`я на придбання лікарських препаратів, зазначених в копіях наданих фіскальних чеків. Згідно копії квитанції прибуткового касового ордеру №680 від 08.10.2020 року медичного центру «Приватне підприємство «Л+» Гризловою О.О. сплачено за послуги обстеження 320,00 грн.(а.с.19). Надані позивачкою копії чеків АТ ХПАС АС-6 на придбання квитків на рейси Харків- Кам`яна Яруга не містять відомостей про їх придбання саме [PERSON] . Крім того, вимог про стягнення з відповідача понесених нею витрат на транспорт, позивачка не заявляла. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 320,00 грн. Щодо відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди у сумі 20000 грн. суд зазначає таке. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про закриття кримінальної справи на підставі\~п.2\~ч.1\~ст.\~284\~КПК України,\~наявність постанови\~суду про\~звільнення особи\~від адміністративної\~відповідальності у\~зв`язку з закінченням строків накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на підставі вимог ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості. Таким чином, закон зобов`язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1167 ЦК України). Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли, на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли, на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Отже, положення статей 1187, 1188 ЦК України є спеціальними щодо статті 1167 ЦК України, тому за загальним правилом перевага у вирішенні вказаного спору мала б надаватися спеціальним нормам. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року\~\~\~у справі № 643/7765/18, провадження № 61-16358св21, які суд відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до виниклих правовідносин. Вимоги позивачки [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди з [PERSON] обґрунтовуються емоційними переживаннями потерпілої у зв`язку з протиправним ушкодженням її здоров`я, яке характеризується порушенням нормального способу життя, Суд бере\~до уваги\~й тривалість\~розладу здоров`я\~ потерпілої,\~відсутність до\~наступного часу\~ добровільного\~відшкодування \~відповідачем спричиненої\~шкоди,\~ що\~у сукупності\~посилює глибину\~переживань [PERSON] \~та свідчить\~про певні\~труднощі в\~поновленні звичного\~способу життя. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що визначення розміру завданої позивачеві моральної шкоди в сумі 10\~000 гривень буде відповідати вимогам розумності і справедливості. Щодо судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом\~на 1 січня календарного року,\~в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270 гривень. Відповідно\~до підпунктів\~1.1.2\~та 1.2.2.\~пункту 1\~ч.2\~ ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» \~ ставка\~судового збору\~за подання\~позовної заяви\~майнового характеру\~складає 908\~грн.,\~ставка за\~подання до\~суду позовної\~заяви немайнового\~характеру складає\~908\~грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», за правилами ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1816,00\~грн. за вимоги майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial