Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У вересні 2023 року представник КП «Київтеплоенерго» Качкурова С.В. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з вимогою стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 74 213,77 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 33 525,70 грн., три відсотки річних у розмірі 8 702,95 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 здійснює постачання теплової енергії. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.03.2015р., нежитлові приміщення загальною площею 85,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] 19.09.2019р. між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено договір № 8895055-01 на постачання теплової енергії. Відповідно до додатку № 8 до вказаного договору об`єкт, опалення якого здійснюється від теплових мереж позивача, знаходиться у Святошинському районі м.Києва. Розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавстовм порядку. Облік споживання теплової енергії всього будинку за адресою: [ADDRESS] здійснюється за особовим рахунком [NUMBER] . Відповідачем здійснювались часткові платежі за договором у грудні 2021, у січні та березні 2020р. однак відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію в повному обсязі, в результаті чого за період з листопда 2018р. по червень 2023р. включно утоврилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 74 213,77 грн. Крім того, представник просить стягнути у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційну складову боргу у розмірі 33 525,70 грн., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 8 702,95 грн. Просить позов задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.07. 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 18.03.2015р. [PERSON] є власником нежитлових приміщень в літ. А (група приміщень 108) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 85,6 кв.м. 19.09.2019р. між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено договір № 8895055-01 на постачання теплової енергії. Згідно розрахунку основного боргу за теплову енергію за договором № 8895055-01 від 19.09.2019р. відповідач має заборгованість у розмірі 74 213,77 грн. Відповідно до розрахунку 3 % річних та інфляційної складової за прострочення виконання зобов`язання з оплати за отриману теплову енергію, постановлену КП «Київтеплоенерго» за період з 01.11.2018 по 30.04.2023р.( з урахуванням перерахунку) 3% річних складає 8 702,95 грн.; інфляційна складова боргу складає 33 525,70 грн. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі ліцензії. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період користування відповідачем вказаним приміщенням позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Так, необхідність укладення договору про надання комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено, як обов`язок, а не право сторін, і відмова споживача від укладення договору у такому разі суперечить вимогам ч.3 ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом із тим за змістом наведених норм закону споживач зобов`язаний оплатити комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, відсутність договору про надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що й відповідає спірним правовідносинам. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110цс12. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, та на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Як встановив Верховний Суд у Постанові від 16 червня 2021 року у справі № 336/1461/19 наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь КП «Київтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved