Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~В липні 2023 року до суду надійшла заява від представника [PERSON] адвоката Шахторіна А.С., заінтересована особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Верховецька Валерія Едуардівна про встановлення факту, що має юридичне значення. 12 липня 2023 року ухвалою суду, заяву [PERSON] було залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків. 20 липня 2023 року [PERSON] , через свого представника адвоката Шахторіна А.С. надав до канцелярії суду уточнену заяву. Заявник [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно якої просив встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщині, за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] не було складено заповіту, що підтверджується довідкою №1464 від 10.05.2023 року виданого Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області. У встановлений законом строк заявник не звернувся до нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, оскільки під час консультації із представником Новоолександрівської сільської ради, йому було повідомлено, що він постійно проживав із спадкодавцем, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину автоматично і необхідності переоформлювати документи не має. 13.06.2023 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Верховецької В.Е., де було відкрито спадкову справу №70781385 (нотаріальний номер у нотаріуса 71/2023), однак у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом було відмовлено, через те, що нотаріус не може встановити факт постійного проживання спадкодавця із спадкоємцем, а наданні спадкоємцем документи не дають їй такої змоги. В зв`язку з цим заявнику було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №120/02-31 від 13.06.2023 року. Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується, зокрема, довідкою №1635 від 26.05.2023р., виданою Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області з якої серед іншого вказано, що [PERSON] (мати заявника, цивільна дружина спадкодавця) та [PERSON] (заявник, син спадкодавця) фактично проживають за адресою: [ADDRESS] з 2004 року. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі своїм покійним батьком [PERSON] має значення для реалізації спадкових прав заявника, які гарантовані йому державою і в подальшому отримати у нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. 20 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Шахторін А.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити заяву. Заінтересована особа Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Свідки, викликанні за клопотанням представника заявника [PERSON] адвоката Шахторіна А.С., у судовому засіданні підтвердили зазначенні в заяві відомості та підтвердили факт спільного проживання заявника із померлим [PERSON] на час відкриття спадщини. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] . Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до норми ст.315 ЦПК України\~у судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~факти,\~що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 26 лютого 2018 року, виданим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Також встановлено, що на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та постійно проживав [PERSON] [INFO] . З 2004 року заявник [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1635 від 26.05.2023 року, виданою Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області. Вищевказані обставини підтверджують факт проживання однією сім`єю спадкодавця із спадкоємцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. У свою чергу, з метою прийняття спадщини в межах визначеного законом строку, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі необхідних документів на тій підставі, що заявник не являється спадкоємцем ані за законом, ані за заповітом та оскільки не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] , а саме, що не підтверджується факт того, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Однак, для прийняття спадщини у заявника виникла необхідність встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, а саме факт того, що [PERSON] дійсно є рідним сином померлого [PERSON] , який спільно проживав з ним однією сім`єю з 2004 року та по день його смерті - до [INFO] . Також заявнику необхідно надати нотаріусу підтверджуючі документи, що він дійсно є рідним сином померлого та вони проживали однією сім`єю із спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Документом що підтверджує рідство між ними, є свідоцтво про народження заявника [PERSON] , який є сином померлого спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] та факт спільного проживання на час відкриття спадщини підтверджується наступними доказами, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] та довідки №1635 від 26.05.2023 року, виданою Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області про факт постійного проживання заявника із спадкодавцем. Отже, вищевказані докази підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON] та спільне проживання на момент відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що факт постійного проживання на час відкриття спадщини підтверджується належними та допустимими доказами, які в повній мірі підтверджують, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільною судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно із ч.1 п.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховною Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що манні, юридичне значення), факт спільного проживання фізичними особами (п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Так, предметом розгляду заяви є встановлення факту родинних відносин фізичних осіб і даний факт підтверджується письмовими доказами по справі. Таким чином, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який не може в повному обсязі реалізувати свої спадкові\~права на майно, що відкрилося після смерті батька. Згідно ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, вважає, що є підстави для задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved