Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

05.10.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 340 000 грн. Вказує, що з 03.01.2013р. по 26.07.2016р. та з 11.07.2017р. по 17.12.2021р. працювала машиністом крана у відповідача в умовах впливу шкідливих факторів. 17.12.2021р. звільнена у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі за станом здоров`я. Висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» їй встановлено два професійні захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вестибулопатією, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) , колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; - сидеросилікоз першої стадії (s/t; 1/1; em). Емфізема легень першої стадії. ЛН першого-другого ступеню. Відповідно до\~Акту розслідування\~причин виникнення\~професійного захворювання\~від 23.06.2023,\~професійне захворювання\~у [PERSON] \~виникло через\~те що\~на протязі\~тривалого часу\~підпадала під\~дії шкідливих\~виробничих факторів. Відповідно довідки МСЕК від 01.08.2023р., їй первинно з 24.07.2023р., безстроково встановлено 60 % втрати професійної працездатності, з яких: 40% - вібр. хв.; 20% - сидер. У зв`язку з захворюванням у неї було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, вона змушена багато часу проводити у лікарнях, переносити біль, приймати ліки, прикладати багато зусиль для організації свого життя. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані та завдає глибоких моральних страждань. Вищевказані незручності викликають у неї почуття своєї неповноцінності, тому що вона потребує сторонньої допомоги з боку рідних та оточуючих її людей. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» моральну шкоду у розмірі 340 000 грн. Ухвалою суду від 17.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 30.10.2023 представник відповідача ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» Петрова Т.А. надала відзив на позовну заяву. Вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою здоров`ю позивача і діями роботодавця. Крім того, зазначає про профмаршрут позивача з 03.1982 по 05.1994 та з 11.2001 р. по 04.2011 р. на ВАТ, ПАТ «ПівнГЗК» в умовах впливу шкідливих факторів. Тому вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами, факт заподіяння саме відповідачем шкоди внаслідок якої у неї виникло б право на відшкодування моральної шкоди.Вказує, що позивач добровільно обрала роботу, також позивачка була обізнана з шкідливими умовами праці, свідомо обрала місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] з 03.01.2013р. по 26.07.2016р. та з 11.07.2017р. по 17.12.2021р. працювала у ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» машиністом крана. 17.12.2021 звільнена у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі за станом здоров`я, що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 6-9). Під час роботи у ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» в позивачки виникли два професійні захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вестибулопатією, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) , колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; - сидеросилікоз першої стадії (s/t; 1/1; em). Емфізема легень першої стадії. ЛН першого-другого ступеню, що підтверджується актом від 23.06.2023 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, (а.с. 10-11). Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.06.2023 року, на підставі інформаційної довідки про умови праці від 02.02.2023 за №ПС/3.1/3213-23, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці машиніста крана [PERSON] відносяться: - за вмістом аерозолів фіброгенної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за показниками мікроклімату до 3 класу (допустимі); - за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі);- за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за показниками напруженості праці - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 1 ступеню (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що [PERSON] , працюючи в ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД» (03.01.2013 по 26.07.2016р. та 11.07.2017-17.12.2021) здійснювала керування електромостовими кранами під час підіймання та переміщення вантажів на пульпонасосній станції. При цьому конструктивні недоліки устаткування, недосконалість робочого місця та неефективну роботу систем вентиляції підпадала під шкідливу дію загальної транспортно-технологічної вібрації та аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, параметри яких перевищували нормативні. Також підставою для встанолвення професійних захворювань послужив профмаршрут позивача у ВАТ, ПАТ "Північний ГЗК" протягом 1982-1994, 2001-2011 років машиністом крана. Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є: Вібрація загальна: - транспортно-технологічна, еквівалентний рівень віброприскорення 61 дБ при гранично допустимому 59 дБ згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації». Пил переважно фіброгенної дії: - з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SiO2) від 10 до 70 % в повітрі робочої зони в 1,2 рази перевищував ГДК (2,4 мг/м3 при ГДК=2,0 мг/м3 згідно Гігієнічних\~регламентів хімічних\~речовин у\~повітрі робочої\~зони»,\~затверджених наказом\~Міністерства охорони\~здоров`я України\~від 14.07.2020\~№ 1596) (а.с. 10-11). Як випливає\~з довідок МСЕК від 01.08.2023 року [PERSON] первинно з 24.07.2023р. безстроково встановлено третю групу інвалідності та визначено 60 % втрати професійної працездатності з яких: 40% - вібраційна хвороба; 20% - сидеросилікоз. Остання потребує медикаментозного лікування, санаторно-курортне лікування, забезпечення виробами медичного призначення. Їй протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах вібрації та виробничого пилу. Рекомендовано спостереження та лікування у сімейного лікаря та лікаря невролога (а.с. 12, 13). [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписним епікризом (а.с. 14). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.10-11), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами,\~що спричинили\~захворювання,\~є шкідливі\~умови праці\~позивачки на\~підприємстві відповідача\~, встановлена вина роботодавців в пошкодженні здоров`я позивачки, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивачки шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивачка 7 років 11 місяців працювала на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, характер і тяжкість отриманих позивачкою професійних захворювань, що порушують її нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати нею професійної працездатності 60 %, тривалість розладу її здоров`я, роботу в шкідливих умовах також на іншому підприємстві, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивачки 130 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Також суд відмічає, що акт про розслідування причин виникнення професійного захворювання відповідачем не оскаржувався і є чинним. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 300 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial