Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] , звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] з 2003 року до моменту його смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона [PERSON] з 2003 року, відповідно до довідки, яка видана виконавчим комітетом Райгородської сільської ради, про те, що згідно по господарської книги № 5 Райгородської сільської ради особовий рахунок [NUMBER] , проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, як подружжя з [PERSON] до дня його смерті [INFO] . Вони були пов`язанні спільним побутом та бюджетом, вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Райгородської сільської ради № 02.24-127 від 10.08.2023 року. В довідці також зазначається, що сім`я в квітні 2003 році переїхала жити в село Коржівка Гайсинського району Вінницької області на постійне місце проживання. [INFO] в подружжя народилася донька - [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] , свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ) [PERSON] , яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Від першого шлюбу [PERSON] мав сина [PERSON] [INFO] , який проживає в с. Чорнівка, Новоселівського району Чернівецької області. [PERSON] і [PERSON] прожили в громадянському шлюбі 20 років. 22 липня 2023 року [PERSON] отримала сповіщення від Міністерства оборони України Гайсинський район територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, що її чоловік - старший солдат [PERSON] , [INFO] військовослужбовець в/ч [NUMBER] , [INFO] під час виконання бойового завдання в районні н.п. Терни Донецької області в результаті танкового обстрілу отримав поранення не сумісні з життям. Вище зазначене сповіщення є документом для порушення клопотання для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених Законодавством України. [PERSON] , який загинув [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), захоронений 30 липня 2023 року на кладовищі в селі Коржівка Гайсинського району Вінницької області. Згідно довідки № 02.24.156 від 03.08.2023 року яка видана Райгородською сільською радою, [PERSON] дійсно за свій рахунок похоронила свого громадянського чоловіка [PERSON] . 14.08.2023 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами окремого провадження. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в ній. Зацікавлена особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні заяву визнає не заперечує проти її задоволення. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з заявником, а тому добре знає родину [PERSON] та [PERSON] , які з 2003 року дійсно проживали разом як чоловік та дружина в громадянському шлюбі до моменту його смерті [INFO] мали від шлюбу спільну дитину. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з заявником, а тому добре знає родину [PERSON] та [PERSON] , які з 2003 року дійсно проживали разом як чоловік та дружина в громадянському шлюбі до моменту його смерті [INFO] мали від шлюбу спільну дитину. Суд вислухавши заявницю, її представника, зацікавлену особу та свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Як зазначила в судовому засіданні заявник, з 2003 року до моменту смерті [PERSON] [INFO] вона та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за місцем її реєстрації. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 01 серпня 2023 року виданим виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Відповідно довідки виданої старостою Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 10.08.2023 року [PERSON] та [PERSON] з 2003 року постійно проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство на день смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з [PERSON] , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику оформити в послідуючому свої права як на спадкове майно так і користуватись пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого воїна. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved