Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

I.Стислий виклад позиції учасників справи 1.Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення боргу за кредитним договором б/н від 28.02.2013 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 24262,01 грн а також витрат зі сплаті судового збору у розмірі 2\~270 грн. 2.Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 28.02.2013 року, при укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну карту (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 400,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з чим відповідач станом на 14.07.2021 року має заборгованість у розмірі 24\~262,01 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7 632,58 грн, заборгованість за відсотками за відсотками за користування кредитом 16 629,43 грн. 3.Представник відповідача\~у відзиві\~на позов\~вважає,\~що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на їх недоведеність та безпідставність, а саме звертає увагу суду на те, що термін дії платіжної картки картрахунок [NUMBER] встановлено до 07/16 (тобто 31 липня 2016 року), а Позивачем в позовній заяві вказано період, за який стягується заборгованість - по 14.07.2021 року, тобто поза межами строку дії картки. Позивачем не надано суду доказів про видачу відповідачу [PERSON] іншої платіжної карти на яку обліковувалась заборгованість після 31 липня 2016 року (після закінчення терміну дії картки), із зазначенням її виду та строків дії. Зауважла, що копія анкети - заяви від 28.02.2013 року, що підписана відповідачем [PERSON] і яка додана до позовної заяви не містить відомостей про бажання/заяву оформити будь яку платіжну картку, оскільки відсутня відповідна позначка, а це є суттєво для вирішення спору, оскільки проценти від суми неповернутого в строк кредиту які встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми різні для кожного виду карток «Універсальна», «Карта голд», «Пенсійна карта», «Зарплатний пакет». Копія анкети заяви від 28.02.2013 року взагалі не містить відомостей про те, що відповідач [PERSON] отримала Пам`ятку клієнта що містить Тарифи та головні Умови обслуговування і кредитування і ознайомленням з ними під підпис - відсутня будь яка позначка. Також зазначає, що у позивача були відсутні правові підстави для неодноразової зміни процентної ставки за кредитним договором б/н від 28.02.2013 року тому наявна неправильність стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом з урахуванням неодноразово безпідставно зміненої процентної ставки, у зв`язку з чим вважає, що зміна кредитного ліміту та відсоткової ставки проводилося з порушенням чинного законодавства без належного повідомлення відповідача [PERSON] , як це передбачено ЦК, тому слід виходити з відсоткової ставки, яка існувала на дату написання заяви-анкети від 28.02.2013 року, а саме в розмірі 30,00% на місяць за витратами. Крім того Позивачем\~не надано належних та допустимих доказів факту укладення між сторонами 28.02.2013 року кредитного договору, оскільки анкета-заява, на яку посилається позивач, не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі та на умовах, зазначених у позовній заяві. Інші надані банком документи (Умови та Правила надання банківських послуг) не містять підпису відповідача, у зв`язку з чим доводи позивача про те, що відповідач погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами складає між ним і банком договір, не заслуговують на увагу. Указує, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено укладання кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми. З тексту позовної заяви слідує що вона підписана 26.07.2021 року, а з позовом до Артемівського міськрайонного суду Донецької області позивач звернувся лише 17.08.2021 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності в 3 роки, що є підставою для відмови у позові відповідно до ст. 256, 257, 261, 267 ЦК. Просить суд застосувати наслідки пропуску позивачем АТ КБ «Приватбанк» строків позовної давності та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. 4.Представник позивача у відповіді на відзив заперечував проти доводів відповідача та зазначив, що вимоги Банку є обґрунтованими, а відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах,\~якими обмінялися\~сторони (ч.1,2\~ст.207\~ЦК). Відповідачка користувалась кредитними коштами, що вбачається з виписки по картковому рахунку, розрахунок заборгованості нею не спростований. Під час укладання кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг з якими відповідача було ознайомлено. Строки позовної давності не сплили зважаючи на те, що строк дії картки - до останнього дня 07.2016 року, тоді як Банк звернувся з позовом до суду 09.08.2021 року. 5.Представник відповідача у заперечені на відповідь на відзив вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на пропуск строку позовної давності, їх недоведеність та безпідставність. Зауважила, що представник позивача у відповіді на відзив арк.4,5 визнає факт того, що відповідач [PERSON] останній раз поповнювала картковий рахунок готівкою 24.10.2013 року через террмінал самообслуговування в [ADDRESS] , відділення банку UAH 200,00 - тобто, позивач достеменно знав після 24.10.2013 року про наявну наростаючу прострочену заборгованість за кредитом, яка почала обліковуватись з наступного місяця - листопада 2013 року (і відповідно почався облік строку позовної давності після несплати чергового платежу), але з позовом до відповідача [PERSON] не звертався. Стверджує, що позивачем не надано доказів отримання відачкою саме картки «Універсальна». 6.Представник позивача надав до суду пояснення, відповідно до яких заперечував проти доводів відповідача з підстав викладених і відзиві на позов. II.Процесуальні дії у справі 7.Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 8.24.02.2022\~указом Президента України № 64/2022\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено воєнний стан на всій території України. На теперішній час Указом Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено. 9.Розпорядженням голови Верховного Суду від 21.10.2022 №61 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Артемівського міськрайонного суду Донецької області за Дружківським міським судом Донецької області. 10.Ухвалою Дружківського міського\~суду Донецької\~областівід 16.02.2023 року прийнято до провадження цивільну справу № 219/8620/21 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. III.Заяви, клопотання 11.Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити. 12.Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача у судовому засіданні не з`явився, надав заяву в якій просив судове засідання провести у його відсутність, в позові просив відмовити з підстав, викладених у відзиві. IV.Установлені судом фактичні обставини 13.28.02.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого Відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 400,00 грн і у подальшому був зменшений, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.том 10). 14.У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. 15.До матеріалів справи Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг». 16.Відповідно до довідки Банку [PERSON] згідно кредитного договору б/н отримала картку № [NUMBER] зі строком дії 07.2016 року. V.Оцінка суду 17.Частиною 1\~ст.\~1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 18.Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 19.Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК). 20.Відповідно до\~ст. 629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК). 21.За положеннями ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК). 22.Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 грн, що підтверджується виписками з рахунку за краткою відповідача 4149437735495010, з якою також вбачається користування цими кредитними коштами, зокрема і за збільшеним кредитним лімітом до 10\~400,00 грн (арк.с. 131, 132-136). 23.Статтею 525 ЦК закріплено правило, за яким одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 24.Вирішуючи доводи представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» стосовно того, що Умови та правила надання банківських послуг є невід`ємною складовою укладеного між сторонами 28.02.2013 року кредитного договору, адже останній є договором приєднання, суд виходить з такого. 25.За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 26.Згідно із частиною першою статті 633 ЦК публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 27.За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 28.Наведене дає підстави для висновку, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 29.Натомість копія Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Банку, долучений позивачем до позовної заяви, не містять ані підпису відповідача [PERSON] , ані іншого підтвердження узгодження сторонами саме тих Умов та правил надання банківських послуг в Банку, які долучені до матеріалів справи. Що стосується Умов та Правил надання банківських послуг, наданих позивачем на підтвердження того, що саме ці Умови та правила діяли на час підписання [PERSON] 28.02.2013 року Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку, то суд сприймає їх критично, оскільки вказане не є доказом ані на підтвердження того, що 28.02.2013 року під час укладання сторонами кредитного договору до відома відповідача були доведені Умови та правила надання банківських послуг у редакції, наданій суду, ані на підтвердження того, що до відома відповідача впродовж дії кредитного договору від 28.02.2013 були доведені Умови та Правила надання банківських послуг. Надані копії іншх анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку, оригінали яких на вимогу суду так і не були надані Банком до суду, містять дату підписання 21.12.2020 року, що не збіється з датою укладення договору від 28.02.2013 року і доказів того, що ці документи підписані сторонами саме до спірного договору суду не представлені, тому не можуть бути прийняті судом до уваги. 30.Відповідач у заяві по суті спору категорично заперечувала, що підписувала та погоджувала Умови та Правил надання банківських послуг, що надані позивачем і на які він постилається у позовній заяві. 31.У зв`язку з цим, суд доходить висновку про недоведеність АТ КБ «ПриватБанк» тієї обставини, що станом на час укладання сторонами 28.02.2013 року кредитного договору [PERSON] розуміла та погодилась саме на ті Умови та правила надання банківських послуг в Банку, які долучені позивачем до позовної заяви. 32.Так, велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, ухваленій по справі № 342/180/17, дійшла висновку про те, що за обставин, аналогічних вищевикладеним, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 33.За таких обставин суд дійшов висновку, що долучені позивачем до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг у Банку не є складовою частиною укладеного сторонами 28.02.2013 року кредитного договору, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також підставу нарахування інших платежів. 34.Відповідно до розрахунку заборгованості загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 7632,58 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача щодо стягнення тіла кредиту є обґрунтованою. 35.Оскільки відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, суд, розглядаючи це питання, виходить з такого. 36.Згідно із статтями 256, 257 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 37.Частиною 2 ст.258 ЦК передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік. 38.Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 39.Статтею 253 ЦК визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 40.Згідно із ст.266 ЦК зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). 41.Відповідно до частин 3, 4 ст.267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 42.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 907/50/16 викладено висновок про те, що за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. 43.З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 09.08.2021 року (дата відправлення позивачем до суду конверту з матеріалами позовної заяви (том 1 а.с.59). До суду позовна заява надійшла 17.08.2021 року. 44.У постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14, від 29.10.2014 року №6-169цс14, від 30.09.2015 року у справі №6-154цс15 викладено висновок про те, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК), а не закінченням строку дії договору, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. 45.Вказане відповідає висновку викладеному в постанові Верховного Суду від 09.12.2020 року у справі №520/12277/17 та від \~27 травня 2021 року у справі № 569/14514/17. 46.Відповідно до довідки, виданої АТ КБ «Приват Банк», відповідач [PERSON] за кредитним договором б/н отримала кредитну картку № [NUMBER] \~зі строком\~дії \~07.2016\~року (том 1 а.с.1). 47.Відтак право вимоги у кредитора щодо повернення кредиту виникло з 01.08.2016 року, тобто після закінчення строку дії кредитної картки. 48.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, викладено висновок, відповідно до якого, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. 49.При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 50.Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість по тілу кредиту в сумі 7632,58 грн виникла у відповідача 28.03.2013 року і залишалася незмінною з у рахуванням залишку поточної заборгованості до 14.07.2021 року (дата розрахунку заборгованості), крім цього останній платіж [PERSON] по кредитному договору здійснила 24.04.2014 року у розмірі 1000 грн (том 1 а.с.132-136). 51.Суд не бере до уваги платежі, що відображено у виписці по рахунку, здійснені 12.04.2014 року по 31.12.2020 року, сокільки за деталями операції ці списання коштів здійснені як або автоматичне погашення простроченої заборгованості, або як відміна штафу самим Банком. В іншому випадку оскільки таке списання коштів відбулося з іншого рахунку, походження якого не можливо встановити. 52.Крім того, у разі відкриття банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до приписів статті 1071 ЦК України, вправі списати кошти з такого рахунку лише за розпорядженням клієнта. За відсутності такого розпорядження кошти можуть бути списані за рішенням суду, а також у випадках встановлених законом або договором. Відповідно до п.7 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. 53.Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 18.04.2018 року по справі №234/10860/16-ц. 54.Враховуючи, що термін дії картки відповідача № 4149437735495010 закінчився у липні 2016 року, а позивачем не заявлялось претензії щодо погашення заборгованості, станом на день автоматичного погашення простроченої заборгованості з карти № 4149437735495010, позовну заяву про стягнення заборгованості не було подано, то, відповідно, позивач не мав права у позасудовому порядку здійснювати повернення кредитних коштів в такий спосіб. 55.Згідно з п. 26.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг. Позивачем не надано доказів правомірності договірного чи примусового списання з рахунку клієнта, а відтак дії позивача щодо автоматичного погашення заборгованості та їх зарахування у рахунок самостійно визначених позивачем спірних зобов`язань за кредитним договором, не відповідають вимогам закону та умовам укладеного сторонами договору, а тому не беруться судом до уваги. 56.За таких підстав, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 7632,58 грн подана зі спливом строку позовної давності, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. 57.Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 58.За змістом статті 1056-1 ЦК в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. 59.З підстав та аргументів, викладених у п.п.24-33 даного рішення, суд дійшов висновку, що долучені позивачем до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг у Банку не є складовою частиною укладеного сторонами 12 квітня 2010 року кредитного договору. 60.За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. 61.Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, строк кредитування за картковими рахунками встановлюється строком дії картки, тому враховуючи, що строк дії картки закінчився в липня 2016 року, то суд вважає, що правових підстав для нарахування відсотків після 31.07.2016 року в Банку не було. За таких підстав, позовна вимога в частині стягнення з відповідача відсотків, нарахованих в період з 01.08.2016 року по 14.07.2021 року є безпідставною. 62.Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов та, зокрема пункту цих Умов, яким установлено більш тривалу позовну давність, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). 63.З огляду на викладене вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом 16 629,43 грн необґрунтовані, не доведені належним чином та задоволенню не підлягають. 64.Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів та аргументів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, викладені ЄСПЛ у своїх рішення. Так, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Інші аргументи сторін, викладені в заявах по суті спору, спростовуються вищевикладеним. VI. Розподіл судових витрат між сторонами 65.Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, не підлягають стягненню і понесені судові витрати по сплаті судового збору. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed