Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, 06.07.2023 їй було визначено другу групу інвалідності, з рекомендаціями стаціонарного лікування та протипоказано важку фізичну працю. До цього, вона періодично перебувала на стаціонарному лікуванні в районній лікарні, їй було проведено дві важкі операції і її стан здоров`я погіршився, у зв`язку з чим їй не вистачає коштів на своє лікування. Поряд з тим зазначила, що від шлюбу зі своїм чоловіком, у них народилися дві дочки, відповідачки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з 29.06.2022 перебуває за кордоном в Великій Британії, і термін її перебування там до 2024 року, оскільки вона немає права залишати неповнолітню дитину саму. Не маючи там роботи, та отримуючи допомогу від держави, вона добровільно не надає їй матеріальної допомоги. Крім того, [PERSON] ще в 2017 році виїхала до Республіки Польща разом із своєю сім`єю і знаходиться там до цього часу, має напевне там роботу, але добровільно коштів на її утримання також не надає. А тому, просила суд стягувати із відповідачів аліменти на своє утримання в розмірі по 1000 грн щомісячно. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи, відповідачі повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримали, такі повернулися на адресу суду з відміткою причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів останніх, відповідачі по справі 4 та 26 жовтня 2023 року про надходження позову та розгляд справи повідомлені через офіційний веб-сайт Борщівського районного суду. На момент розгляду справи судом відповідачами відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані позивачкою, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що остання перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Згідно довідки №647 від 05.05.2023, виданої Вигодським старостинським округом №1 Мельнице - Подільської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, позивачка [PERSON] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , і до складу її сім`ї входять: дочка - [PERSON] , зять [PERSON] та онук [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що позивачці [PERSON] , Кам`янець - Подільською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією 06.07.2023 встановлено другу групу інвалідності довічно, їй протипоказана важка фізична праця і рекомендовано стаціонарне лікування щодо відновлення працездатності. Наведене підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №133955 від 06.07.2023. Також позивачка періодично перебувала на стаціонарному лікуванні у медичних закладах, зокрема з 2 по 12 квітня 2012 року в Кам`янець - Подільській міській лікарні №1, з 02.12.2012 по 20.12.2022, та з 09.05.2023 по 15.05.2023 в КНП «Багатопрофільна центральна районна лікарня» Слобідсько - кульчіївецької сільської ради. Як слідує із змісту позовної заяви, позивачці не вистачає коштів на лікування, а єдиним джерелом її доходу, є мінімальна пенсія за віком. Також позивачка у позовній заяві зазначає, що відповідачі по справі на даний час знаходяться за кордоном, зокрема [PERSON] разом із сином з 29.06.2022 перебуває за кордоном в Великій Британії, а [PERSON] разом із своєю сім`єю перебуває в Республіці Польща, однак матеріально їй не допомагають. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог статті 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Статтею 205 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Абзацом 17 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено на 2023 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2023 року - 2093 грн. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19). Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів поряд із доводами позивачки про потребу у матеріальній допомозі, суд враховує стан здоров`я позивачки, її матеріальне становище, необхідність витрат на оплату комунальних послуг, їжі та ліків, а такожстан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, умови проживання та матеріального забезпечення сторін. На підставі вищевикладеного, враховуючи всі досліджені в судовому засіданні докази, встановлені обставини справи, потреби позивачки, зважаючи на те, що в ході судового розгляду не здобуто будь-яких доказів, що за станом здоров`я відповідачі не можуть виконувати своїх аліментних обов`язків щодо утримання непрацездатної матері, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідачів підлягають аліменти в заявленому нею розмірі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів і судові витрати по справі у вигляді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 183, 202, 203, 205 СК України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved