Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

08.09.20223 позивачка звернулася до Бердичівського міськрайонного суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 доходу відповідача, щомісячно, у зв`язку з її навчанням та до досягнення донькою 23-х років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час дочка навчається за контрактом на другому курсі денної форми навчання Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права. Навчання платне, їй самій важко утримувати доньку, оскільки вона не працює, а відповідач самоусунувся від утримання доньки після досягнення нею повноліття. Зазначає, що відповідач є військовослужбовцем, отримує достатнє матеріальне забезпечення і має змогу надавати матеріальну допомогу на навчання доньки. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 11.09.2023 року позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів залишено без руху ( а.с.21 -22). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 03.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін ( а.с.42-43). 23.10.2023 Відповідачем [PERSON] на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, який не підписано особисто відповідачем, тому відповідно до вимог ст. 183 ЦПК України суд залишає його без розгляду ( а.с. 47 -49). В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача відповідача [PERSON] заперечили проти задоволення позовних вимог частково, зазначили, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/20 частки його заробітку ( доходу), оскільки має хворобливий стан здоров"я, а також має на утриманні батька, який досяг пенсійного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою сторін по даній справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.9). [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де проживає з матір`ю [PERSON] (а.с.10). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2003 року. На підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 14). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.02.2015 року у справі №274/4581/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, з 29.09.2015 і до їх повноліття ( а.с.13). Згідно довідки №258 від 01.09.2023 [PERSON] являється студенткою Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права 2 курсу, групи А228 денного відділення, спеціальність 071 "Облік і оподаткування". Навчається за контрактом. період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025 ( а.с.15). До матеріалів позовної заяви долучено квитанцію про сплату 1500 грн за навчання за період - вересень 2023 року ( а.с.16). Як вбачається з Договору про надання освітніх послуг Бердичівським фаховим коледжем промисловості, економіки та права № 279 від 29.08.2023 р. він укладений між коледжем в особі в.о. директора Демуся І.О., вступником [PERSON] та її законним представником [PERSON] . Предметом договору є надання освітніх послуг. Фінансування навчання здійснюється за рахунок фізичних осіб ( а.с. 30-31). Згідно фіскальних чеків на купівлю приладдя для навчання позивачкою в червні та вересні 2023 року витрачено 822,00 грн ( а.с.33). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в цивільній справі № 274/1324/23 від 06.06.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 28.02.2023 р. і до припинення нею навчання у Гімназії № 5 м. Бердичева Житомирської області, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. У задоволенні іншої частини позову відмовлено ( а.с. 68). Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Період навчання - це будь-яка частина освітньої програми з вищої освіти, оцінена і документально підтверджена, яка, не становлячи повного курсу навчання за програмою, є істотним здобутком знань чи навичок (Порядок визнання здобутих в іноземних вищих навчальних закладах ступенів вищої освіти, затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 05 травня 2015 року № 504 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 травня 2015 року за № 614/27059). За пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України "Про освіту" освітня програма - це єдиний комплекс освітніх компонентів (предметів вивчення, дисциплін, індивідуальних завдань, контрольних заходів тощо), спланованих і організованих для досягнення визначених результатів навчання. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України "Про вищу освіту" освітня (освітньо-професійна, освітньо-наукова чи освітньо-творча) програма є єдиним комплексом освітніх компонентів (навчальних дисциплін, індивідуальних завдань, практик, контрольних заходів тощо), спрямованих на досягнення передбачених такою програмою результатів навчання, що дає право на отримання визначеної освітньої або освітньої та професійної (професійних) кваліфікації (кваліфікацій). Освітня програма може визначати єдину в її межах спеціалізацію або не передбачати спеціалізації. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України "Про освіту"). Рівнями освіти є: дошкільна освіта, початкова освіта, базова середня освіта, профільна середня освіта, перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти, другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти, третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти, фахова передвища освіта, початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти, перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, другий (магістерський) рівень вищої освіти, третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти (частина друга статті 10 Закону України "Про освіту"). Після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту (частина перша статті 40 Закону України "Про освіту"). Підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень (частина перша статті 5 Закону України "Про вищу освіту"). Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва (частина друга статті 5 Закону України "Про вищу освіту"). Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та: 1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або 2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю,незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних начальних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти). При цьому, як вступ (перехід) на наступний освітній рівень навчання, так і вступ (перехід) до іншого навчального закладу після завершення навчання та здобуття певного рівня освіти, пов`язані із певними часовими періодами, протягом яких не відбувається безпосередньо освітній процес, однак триває освітня діяльність, зокрема вступна кампанія (подача документів, здача іспитів, проходження співбесід, видання наказу про зарахування до навчального закладу тощо). Такі процедури, що тривають певні періоди часу, є об`єктивними, нормативно врегульованими та їх тривалість не залежить від волі особи, яка здобуває освіту. Аналіз положень частини другої статті 199 СК України свідчить, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, або звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно охоплює випадки припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, зокрема застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до складу періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини. Частина четверта статті 13 ЦК України проголошує, що при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Аліментні зобов`язання за своєю природою та генезою є саме морально-етичною категорією, яка втілена у нормі позитивного права. Фактично йдеться про повністю не охоплені правом, проте визнані суспільством базові принципи моралі. Відповідно у застосуванні правил частини другої статті 199 СК України потрібно враховувати, що нерозумно і несправедливо тлумачити положення статті 199 СК України так, що аліменти на повнолітню дитину, яка навчається, виплачуються виключно за ті періоди, коли фактично триває навчальний процес. Між закінченням шкільного навчання та початком навчання професійного чи початком отримання вищої освіти завжди існує певний проміжок часу, що зумовлено способом організації системи освіти, а також об`єктивними чинниками: особа повинна мати час для того, щоб визначитися із напрямом свого подальшого навчання (якщо вона взагалі бажає його продовжувати і не визначилася з таким напрямом раніше), а також має виконати певні формальності - зібрати і подати необхідні документи, скласти вступні іспити тощо. Так само і в разі переходу на наступний освітній рівень особа не може вважатися такою, яка припинила навчання, адже наявність часового проміжку між закінченням підготовки за попереднім рівнем та початок навчання на наступному освітньому рівні не залежить від волі та бажання учня (студента). Тому розумний (визначений характером організації навчального процесу) період фактичної перерви у навчанні не може в таких випадках вказувати на його припинення у розумінні частини другої статті 199 СК України ( постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, справа № 752/20152/16-ц від 10.04.2023 ). Враховуючи те, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 06.06.2023 року в цивільній справі № 274/1324/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вже стягнуто аліменти на повнолітню дочку сторін - [PERSON] , [INFO] , але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, яка на дату винесення рішення суд продовжувала навчання в Гімназії № 5, м. Бердичева, а наразі навчається в Бердичівському фаховому коледжі промисловості, економіки та права, і їй не виповнилося ще 23 років, тому підстав для повторного стягнення аліментів у суду немає, оскільки освітній процес триває і кінцевий строк стягнення аліментів визначено рішенням суду, як виповнення [PERSON] 23 років . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed