Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 146. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 травня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 146. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки у зв`язки з чим між сторонами відбувались сварки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Позивачка на примирення не згодна та вважає, що сторонами втрачено можливість до збереження сім`ї, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, а перебування у шлюбі суперечить інтересам спільної дитини та позивачки. Ухвалою від 10 липня 2023 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі.\~ У судове засідання позивачка не з`явилась. Разом з позовом подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.\~ Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, які повернулись на адресу суду. Причини неявки відповідач суду не повідомив. Серед додатків до позовної заяви позивачем було долучено заяву відповідача [PERSON] у якій останній позов визнає у повному обсязі, просить його задовольнити та проводити судовий розгляд без його участі. Проте, оскільки вказана заява була долучена позивачем, а не подана суду відповідачем особисто, суд не може пересвідчитись у волевиявленні відповідача стосовно предмету позову тому така заява не може бути прийнята судом. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16\~травня 2009\~року між\~сторонами укладено\~шлюб,\~який був\~зареєстрований Фрунзенським\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Харківського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№ 146 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 27 листопада 2009 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 832). Сторони шлюбні відносини не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.\~110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що позивачка на примирення не згодна, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позивачки про визначення місця проживання дитини \~ [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, суд зазначає наступне. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла\~за спільною згодою останніх та самої дитини (ст. 160 СК України).\~ Відповідно до положень ст.29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років\~її місцем проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною. У постанові Верховного суду України від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. При вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Під час розгляду даної справи не вирішується питання про визначення (встановлення) місця проживання дитини, оскільки така вимога позивачем не ставилась, а вимога про залишення проживання неповнолітньої дитини сторін з матір`ю лише нею заявлена.\~ Зважаючи на\~те,\~що суд\~може вирішити\~питання про\~залишення проживання\~дитини\~з матір`ю\~чи батьком\~одночасно з\~вимогою про\~розірвання шлюбу\~лише за\~відсутності\~спору\~щодо того\~з\~ким\~із батьків\~будуть\~проживати\~неповнолітні діти,\~суд\~відмовляє у\~задоволенні\~вимоги позивачки\~у частині\~залишення дитини проживати разом з матір`ю.

Outcome: dismissed