Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку м.Лозова Харківської області, громадянку України, батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лозова Харківської області. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Лозова, Харківської області, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лозова, Харківської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лозова, Харківської області, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків, не бере будь-якої участі у вихованні дитини, матеріально не утримує, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник-адвокат Смірнова Н.А. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, викладених у позові, не заперечували проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та стягнення з неї аліментів на його утримання, не заперечувала. Представники третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування таСлужби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - Трофимчук О.В., [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечували. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , народився [INFO] , батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . З червня 2022 року [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про фактичне проживання особи від 11.08.2023, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проживають по теперішній час: [PERSON] , з 12.12.1997 [PERSON] та з березня 2022 року неповнолітній [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, спеціалістами служби у справах дітей міської ради спільно з представниками структур, причетних до роботи з дітьми, обстежено умови проживання [PERSON] , встановлено, що за вказаною адресою для дитини створені належні умови для зростання та розвитку, в наявності спальне місце, речі відповідно до віку та сезону, дитячі іграшки, засоби особистої гігієни. Бабуся [PERSON] , [INFO] , приймає активну участь у вихованні малолітнього [PERSON] . Спеціалістами служби у справах дітей, спільно з представниками структур, причетних до роботи з дітьми, здійснено рейд в родину [PERSON] , встановлено, що за адресою проживання створені задовільні умови для навчання та розвитку дітей. [PERSON] пояснила, що малолітньому [PERSON] буде краще проживати з батьком, який має стабільний дохід і має змогу забезпечити сина усім необхідним. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 20.09.2023, вона проживала з [PERSON] однією сім?єю та мають спільного сина [PERSON] . Сімейні стосунки не склалися, тому дійшли згоди, що дитина буде проживати з батьком, остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Згідно довідки КЗ «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла- садок) №4 «Золотий ключик» Лозівської міської ради Харківської області від 12.07.2023, [PERSON] , [INFO] , зарахований до комунального закладу з 01.02.2023, [PERSON] до закладу привів батько - [PERSON] та в зв?язку з тим, що освітній процес у закладі дошкільної освіти був організований дистанційно, безпосередньо, дитина заклад не відвідувала, а навчалася дистанційно. Про це тато був повідомлений та приєднаний до платформи дистанційної освіти Гугл-клас. За час спілкування, мати хлопчика жодного разу не зверталася до вихователя та не цікавилась сином взагалі. Вихованням та розвитком дитини займався батько. Відповідно до ФОП « [PERSON] » від 04.10.2023, [PERSON] , [INFO] , має декларацію на медичне обслуговування з лікарем - педіатром [PERSON] 3 жовтня 2021 року. Планові огляди відвідували регулярно. Дитина була в супроводі мами. Останній раз дитина з мамою на огляді була в грудні 2021 року. З того часу дитина відвідувала клініку з татом. Дитина на диспансерному обліку не знаходиться, щеплена за віком відповідно календарю профілактичних щеплень України. Згідно з інформацією, наданою 20.09.2023 управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як отримувач соціальних допомог. З 01.12.2020 по 31.12.2023 заявниці призначено державну допомогу при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] , в розмірі: з 01.12.2020 по 31.12.2020 - 10320,00 грн., з 01.01.2021 по 31.12.2023 - 860,00 грн., з 01.02.2021 по 31.12.2026 [PERSON] призначено державну допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім?ях, з 01.03.2022 розмір допомоги складає 2100,00 грн. щомісячно. З 01.07.2023 по 31.12.2023 заявниці призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 571,34 грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям в розмірі 7245,52 грн. щомісячно. Мати дитини, [PERSON] , на протязі тривалого часу не надає малолітній дитині матеріальної допомоги, не піклується про його стан здоров`я, фізичний та духовий розвиток дитини, не створює належні умови для розвитку дитини та й здібностей, відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні, лікуванні, проживає окремо та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина. З висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №1206 від 24.10.2023, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити батьківських справ [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу №6, принципу №7 абз.2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідачів аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.ст.58,65,67 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Крім цього, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч.1 ст.191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved