Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Процесуальні дії у справі [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить Стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 55700,84 грн., у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2019 близько 17.00 год. на автодорозі Р-67,141 км, відповідач, керуючи т.з. МАЗ д.н.з. [NUMBER] , не стежив за дорожньою обстановкою та за правильністю розміщення кріплення вантажу, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу на праві власності автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті чого автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень. По факту ДТП були внесені відомості до ЄРДР з початковою правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України. Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Коробки В.В. від 26.10.2022 вказане кримінальне провадження закрите на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.12.2022 [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» і 27.06.2023 страховик здійснив позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 46 686,87 грн. Згідно висновку № 162 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 25 липня 2023 року різниця між ринковою вартістю автомобіля «DAEWOO LANOS з урахуванням його строку експлуатації та технічного стану на дату ДТП року, без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП 05.12.2019 та його вартістю з урахування пошкоджень, отриманих у ДТП, вартістю утилізації, станом на дату оцінки 05.07.2023 складає 95910,46 грн. З урахуванням того, що страховою компанією йому було виплачено 46 686,87 грн., з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в сумі 49 223,59 грн. Також підлягають стягненню з відповідача витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження у в сумі 6 477,25 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка підлягає до стягнення становить 55 700,84грн. Також, позивач вказує, що неправомірні дії відповідача призвели до фактичного позбавлення його транспортного засобу, він не має можливості використовувати його, що призводить до душевних страждань з цього приводу та з приводу спричинених незручностей, порушення нормального укладу його життя та необхідності докладати для його організації додаткових зусиль. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив слухання справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник відзиву на позов не подали, у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, та у письмових поясненнях вказали, що у постанові Прилуцького міськрайонного суду від 02.12.2022 допущена помилка у написанні прізвища відповідача, зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] » Крім того, відповідно до вказаного судового рішення, протокол про адміністративне правопорушення був складений за 34 дні до події адімінправопорушення. Посилаючись на ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що шкоду заподіяну у результаті ДТП майну потерпілого відшкодовує страховик. Відповідач не укладав договорів з ПрАТ «Страхова компанія «Коллонейд Україна» і протилежне не доведено позивачем. Висновок експертного товарознавчого дослідження не може бути належним та достовірним доказом по справі, оскільки виготовлений більш як через три роки після ДТП без повідомлення про проведення вказаного дослідження заінтересованих осіб. Перебування автомобіля на території Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області не могло бути перешкодою вчасному проведенню автотоварознавчого дослідження. Станом на 05.12.2019 [PERSON] працював у СТОВ «Дружба-Нова» водієм транспортних засобів та у той день виконував трудові обов`язки як працівник підприємства. З огляду на вказане, вважають, що позов [PERSON] поданий до неналежного відповідача. Також, просили стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 15000 грн. Заяви (клопотання) учасників справи 24.10.2023 надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі. 15.11.2023 надійшла заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду. 15.11.2023 надійшло клопотання відповідача про поновлення строку для подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи. 22.11.2023 надійшла заява позивача про те, що він не заявляв позову до [PERSON] , заяв про заміну відповідача [PERSON] на [PERSON] не подавав, та вважає що [PERSON] та його представник незаконно допущені до участі у справі. Вважає, що підлягає виправленню описка у вступній частині ухвали суду від 17.11.2023, щодо правильного написання прізвища відповідача. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 5 жовтня 2023 року відкрите спрощене позовне провадження по справі, призначене перше судове засідання для розгляду справи по суті. Протокольною ухвалою суду від 08.11.2023 до матеріалів справи долучені письмові пояснення відповідача. Ухвалою суду від 17.11.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду. Протокольною ухвалою суду від 23.11.2023 задоволене клопотання відповідача про поновлення строку для подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд установив, що станом на 12.11.2022 та 06.05.2023 за позивачем був зареєстрований автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску д.н.з. [NUMBER] (а.с. 13). Протягом періоду з 05.12.2019 по 14.04.2023 вказаний автомобіль зберігався на території Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області та був повернутий [PERSON] на підставі його заяви 14.04.2023 року.(а.с. 15). Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Коробки В.В. від 26 жовтня 2022 року, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019270210001681 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрите на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України. Відповідно до вказаної постанови, 05.12.20219\~близько 17\~год.\~ [PERSON] [INFO] мешканець [ADDRESS] , керуючи автомобілем марки DAEWOO\~LANOS,\~д.н.з.\~ [NUMBER] та\~рухаючись на\~141\~кілометрі автодороги\~Чернігів-Ніжин-Прилуки-\~Пирятин,\~в напрямку\~м.\~Ніжин зіткнувся\~з причепом\~марки МАЗ\~857100\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~який відчепився\~в процесі\~руху і\~автомобіля марки\~МАЗ 555102\~р.н.\~ [NUMBER] під\~керуванням [PERSON] \~ [INFO] \~мешканця [ADDRESS] ,\~та знаходився\~на проїзній\~частині автодороги\~Чернігів -\~Ніжин -\~Прилуки -\~Пирятин.\~Під час\~ ДТП пасажирка автомобіля DAEWOO\~LANOS,\~д.н.з.\~ [NUMBER] [PERSON] \~ [INFO] ,\~мешканка [ADDRESS] \~отримала тілесні\~ушкодження.По вказаному факту відомості були внесені до ЄРДР за №12019270210001681 з початковою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України та в подальшому перекваліфіковані на ч. 2 ст. 286 КК України.(а.с. 16-17). Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2022 року, яка набрала законної сили 13.12.2022 (описку у якій виправлено постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2023 року) [PERSON] , [INFO] , працівник СТОВ «Дружба Нова», мешканець [ADDRESS] .визнаний\~винним у\~скоєнні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП і\~на нього\~накладене адміністративне\~стягнення.\~Відповідно до\~вказаної постанови,\~05\~грудня 2019\~року,\~близько 17\~год.00\~хв.\~на автодорозі\~Р-67,141\~км,\~водій [PERSON] \~керуючи т.з.\~МАЗ д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~не стежив\~за дорожньою\~обстановкою та\~за правильністю\~розміщення кріплення\~вантажу,\~внаслідок чого\~допустив зіткнення\~з автомобілем\~DAEWOO\~LANOS,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнав свою вину та підтвердив вищевказані обставини.(а.с. 18-20) Згідно висновку № 162 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 25 липня 2023: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 05.12.2019, прийнята рівною його ринковій вартості, з урахуванням строку експлуатації та технічного стану на дату ДТП, станом на дату оцінки 05.07.2023 складає 121056,58 грн.; ринкова вартість вказаного автомобіля з урахуванням його строку експлуатації та технічного стану на дату ДТП (вартість автомобіля до ДТП) станом на дату оцінки 05.07.2023, складає 121056,58 грн; ринкова вартість автомобіля «DAEWOO LANOS» з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП року- вартість утилізації, станом на дату оцінки - 05.07.2023 складає 25146,12 грн.; різниця між ринковою вартістю автомобіля з урахуванням його строку експлуатації та технічного стану на дату ДТП та його вартістю після ДТП -вартістю утилізації, станом на дату оцінки 05.07.2023, складає- 95910,46 грн.(а.с.21-76). Відповідно до виписки з карткового рахунку [PERSON] від 14.08.2023 за 27.06.2023, у цей день на рахунок позивача було здійснене безготівкове зарахування коштів від ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» «страхове відшкодування [PERSON] згідно акту № 5000024373 від 26.06.2023, д.р.н.СВ58». Сума зарахування склала 46686,87 грн.(а.с. 78). Також суд установив, що відповідач [PERSON] з 01.02.2013 по 22.12.2021 працював водієм автотранспортних засобів у СТОВ «Дружба Нова».(а.с. 104;108-109). З 8-00 год 05.12.2019 по 8-00 год 06.12.2019 водій [PERSON] виконував свої службові обов`язки на автомобілі МАЗ д.н.з. [NUMBER] з причепом [NUMBER] . За маршрутом с. Линовиця-м. Ніжин (а.с. 105-107). Таким чином, у день вчинення ДТП [PERSON] виконував свої трудові обов`язки та керуючи автомобілем МАЗ д.н.з. [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] , належним позивачеві, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За загальними правилом частини другої\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Згідно частини першої\~статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу змісту\~глави 82 ЦК України\~убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". Аналіз положень статей\~1166,\~1167,\~1187,\~1188 ЦК України\~свідчить про встановлення у цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (у тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Правило генерального делікту закріплено у\~статті 1166 ЦК України\~стосовно майнової шкоди та у\~статті 1167 ЦК України\~стосовно моральної шкоди. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Статті\~1187,\~1188 ЦК України\~відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача. Так,\~стаття 1187 ЦК України\~встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, зокрема відповідно до частини другої, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями\~статті 397 ЦК України\~передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина перша\~статті 1172 ЦК України). Положення частини першої\~статті 1188 ЦК України\~про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга\~статті 1187 ЦК України). У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі (провадження) № 6-108цс13, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №905/1391/19, від 01.11.2021 у справі № 920/343/20. Оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах зі СТОВ Дружба Нова, 05.12.2019 виконував свої трудові обов`язки, відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.12.2022 визнаний винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль [PERSON] , то обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на СТОВ Дружба Нова, як власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] поданий до неналежного відповідача, а тому у його задоволенні слід відмовити. Суд вважає\~необгрунтованими твердження\~позивача про\~незаконність допуску\~до участі\~у справі\~ [PERSON] \~та його\~представника,\~оскільки позов\~заявлений до [PERSON] . Зазначенні у позовній заяві, постанові про закриття кримінального провадження від 26.10.2022, постанові Прилуцького міськрайонного суду від 01.12.2022 персональні дані [PERSON] , а саме дата його народження, адреса зареєстрованого місця проживання співпадають із паспортними даними [PERSON] , і суд переконався, що це одна і та сама особа. Також, [PERSON] не заперечує свою причетність до подій описаних у вищевказаних процесуальних документах. Крім того, сам позивач просив залишити позов без розгляду, посилаючись на те, що мала місце описка у прізвищі відповідача у вищевказаних постановах. З огляду на викладене, суд вважає, що у постанові про закриття кримінального провадження від 26.10.2022 та постанові Прилуцького міськрайонного суду від 01.12.2022 прізвище відповідача помилково сказане як [PERSON] , і вказані недоліки можуть бути усунені шляхом виправлення описок у вказаних документах. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України понесені ним судові витрати з розгляду даної справи (судовий збір, витрати на правничу допомогу адвоката) слід залишити за позивачем. Крім того, у процесі судового розгляду відповідач заявив клопотання про стягнення з позивача витрат понесених ним на професійну правничу допомогу адвоката Семенка В.І. у розмірі 15000 грн. та подав відповідні докази на підтвердження таких витрат, що відповідає положенням ч.8 ст.141 ЦПК України. Відповідно до\~ч.2\~ст.137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав: -договір про надання правничої (правової) допомоги від 03.11.2023, відповідно до умов якого за надання правової допомоги відповідно до даного договору клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області №119 від 17.03.2023 року (далі - Рекомендації)(п.3.3); визначений сторонами розмір гонорару не може бути меншим за мінімальний розмір гонорару, встановлений відповідно до Рекомендацій(п.3.5 Договору); -рекомендації Ради адвокатів Чернігівської області щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару№119 від 17.03.2023 року. - опис виконаних робіт та розрахунок гонорару адвоката від 08.11.2023, відповідно до якого об`єм виконаної роботи адвокатом та оплата за проведену роботу визначена таким чином: 1) правовий аналіз правовідносин, ознайомлення з нормативними документами, узгодження правової позиції, складення письмових пояснень, копіювання документів 4 години - 3000 грн; 2)участь у суді І інстанції - 10000 грн, 3)транспортні витрати та витрати на відрядження 2000 грн. -квитанцію до прибуткового касового ордеру №1/11 від 03.11.2023 року про оплату послуг за договором про надання правничої допомоги від 03.11.2023 року в сумі 15000 грн.(а.с.100) При цьому, суд констатує, що транспортні витрати та витрати на відрядження у сумі 2000 грн. документально не підтверджені, з огляду на це розмір судових витрат понесених відповідачем підлягає зменшенню на вказану суму. Стороною позивача не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, і всупереч вимог ст.12, 13, 81, ч.6 ст.137 ЦПК України позивачем нічим не спростований. Оскільки у задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України витрати понесені [PERSON] на правничу допомогу адвоката у розмірі 13000 грн. слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed