Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

26 вересня 2023 року представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд»\~ із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину і була заведена спадкова справа №101/22, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70798660 від 02.12.2022. Пізніше позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на квартиру, однак їй було відмовлено у цьому у зв`язку із відсутністю документів на квартиру і відсутністю державної реєстрації права власності на квартиру за її матір`ю. Мати позивача - [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу №35 «Мирний», зареєстрованого виконавчим комітетом Слов`янської міської ради. В частці кооперативу вона отримала двокімнатну квартиру загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Пайовий внесок у сумі 7880,36 грн [PERSON] сплатила у повному обсязі. Наведені обставини підтверджуються довідкою ЖБК №35 «Мирний» №146 від 11.09.2023, довідкою 72-квартирного будинку ЖБК-35 «Мирний». Проте після внесення пайового внеску у повному обсязі [PERSON] не отримала свідоцтво на право власності і не зареєструвала право власності на квартиру згідно з чинним законодавством. З посиланням на положення ст. 15 Закону України «Про власність», ст. ст. , 328, 1216, 1221, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України позивач просила задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . 01.11.2023 представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на положення ст. 15 Закону України «Про власність», ст. ст. , 328, 1216, 1221, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України просив суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року у справі відкрите загальне позовне провадження. Справу прийнято до провадження судді Дюміної Н.О. Витребувано докази. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2023 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду, витребувано докази. У судове засідання позивач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 169 від 25 вересня 2023 року, не з`явилися, представник позивача надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов просив задовольнити. Представник відповідача\~Слов`янської міської\~військової адміністрації\~Краматорського району\~Донецької області\~Лях В.М. у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] позивачка народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про шлюб (повторного) серії [NUMBER] , виданого Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харікв), 22 серпня 1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02 травня 2022 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпра, [INFO] померла мати позивачки [PERSON] [PERSON] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. заведено спадкову справу № №101/22. 02 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуна В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. від 12 вересня 2023 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] її матері [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , на підставі того, що нею не надані необхідні документи для вчинення нотаріальної дії як видача свідоцтва про право власності за законом, а саме не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Відповідно до\~копії ордеру,\~встановлено,\~що 16\~липня 1987\~року члену\~ЖБК [PERSON] ,\~з сім`єю,\~яка складається\~з двох\~осіб:\~ [PERSON] \~(член\~ЖБК)\~та [PERSON] \~(донька),\~було видано\~ордер №24\~-\~К на право зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно квитанції б/н виданої ЖБК №34 «Мирний», вбачається, що [PERSON] сплатила авансовий внесок за квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS] у розмірі 2700 руб. Залишилось сплатити 5180,36 руб. Відповідно до\~довідки №146\~від 11.09.2023\~року виданої\~головою Житлово-будівельним\~кооперативом №35\~«Мирний»,\~ [PERSON] ,\~була зареєстрована\~та проживала\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~була членом\~житлово-будівельного\~кооперативу №35\~«Мирний»,\~зареєстрованого виконавчим\~комітетом Слов`янської\~міської ради\~Донецької області,\~згідно свідоцтва\~серії [NUMBER] \~від 19.03.1986\~року.\~ [PERSON] \~отримала в\~ЖБК №35\~«Мирний» 2\~кімнатну квартиру\~в частці\~кооперативу,\~за адресою: [ADDRESS] . Пайовий внесок у сумі 7880 грн 36 коп. [PERSON] сплатила в повному обсязі. Як видно з довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» №563/0,75-2023 від 13 липня 2023 року станом на 29.06.2023 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві особистої власності не зареєстрована. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] [PERSON] . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття до нотаріуса не зверталися. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] . Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За положеннями ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Отже, спадкоємець [PERSON] - донька спадкодавця [PERSON] у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України\~\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у п.4.18 Глави 10\~\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. від 12 вересня 2023 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із ст.15\~Закону України «Про власність»\~(чинного на момент виникнення спірних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що згідно зі ст.15\~Закону України «Про власність»\~член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року №5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. Як роз`яснено п.п.б) п.11постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Згідно до Закону України\~«Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, створена фізичними і (або) юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської чи іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основі самоврядування. Порядок набуття права власності на кооперативну квартиру суттєво відрізняється від приватизації державного житлового фонду. Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи (ст. 384 ЦК України). При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу. В кооперативі право власності на житлову площу після виплати паю набуває тільки член кооперативу. Якщо пай виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, вказане нерухоме майно набуло статусу окремого об`єкта цивільних прав, на який поширюються загальні норми цивільного законодавства, у тому числі, ті, які регулюють правовідносини у сфері спадкування за законом. З моменту повного внесення пайового внеску за кооперативну квартиру, вона перейшла у власність матері позивача [PERSON] , а Житловий кооператив, в свою чергу, припинив будь-які права та повноваження щодо вказаного об`єкту нерухомого майна. Відповідно до п. 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Таким чином, у разі смерті члена кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житловому-будівельному кооперативі входить до складу спадщини. За наведених обставин, суд вважає доведеним той факт, що за життя [PERSON] набула права власності на кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] , факт набуття права власності підтверджується Довідкою №146 від 11.09.2023 року виданої головою Житлово-будівельним кооперативом №35 «Мирний» про сплату [PERSON] суми пайового внеску за квартиру в розмірі 7880,36 руб. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, тому у сукупності встановлених обставин є підстави для задоволення позову про визнання за позивачем [PERSON] права власності на квартиру. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved