Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся в суд із позовом до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Харківська товарна біржа, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №Н4-158 від 21.06.1994 року будинку [ADDRESS] , укладений на Харківській товарній біржі у м. Харкові між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що 21.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н4-158, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу будинку був укладений у письмовій формі на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» та в подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав. Договір був зареєстрований в БТІ . [INFO] [PERSON] помер, позивач як син звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину після смерті батька, однак враховуючи, що договір будинку не був нотаріально посвідчений, нотаріус свідоцтво про право на спадщину не видає, внаслідок чого він вимушений звернутися із даними позов у суд. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували. Відповідач - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. 3-я особа - Харківська товарна біржа, у судове засідання не з`явилась, пояснень на позовні вимоги не надала. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н4-158, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] , житловою площею 41,50 кв.м., з надвірними будівлями літ. «Б», літ. «В». літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», огорожі №1-4, колонка №5 Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №15/02/94р.№1-348, зареєстрований в БТІ. Право власності [PERSON] на будинок з надвірними будівлями було зареєстровано в Харківському БТІ за реєстровим №54669 29.06.1994р. Оскільки Договір купівлі-продажу було укладено 29.06.1994р., то правовідносини між сторонами регулюються нормами чинного на час укладення договору ЦК УРСР, у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. За змістом ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно зі статтею 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 45, ст. 47 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Як вбачається з матеріалів справи, право власності за [PERSON] на спірний будинок було зареєстровано 29.06.1994 року у встановленому на той час законом порядку, а саме в Харківському БТІ за № 54669. Також [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0997 га по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на землю від 18.10.2001р. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. При цьому слід зазначити, що ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, який був чинним на час укладення правочину, було передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір\~дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого сторони договору купівлі-продажу позбавлені можливості посвідчити договір купівлі-продажу будинку нотаріально. Згідно свідоцтва про народження позивач є сином померлого [PERSON] [INFO] приватним нотаріусом Ємцем І.О., після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №1/2022. Із заявами про прийняття спадщини звернулися - позивач, дочка спадкодавця [PERSON] та колишня дружина [PERSON] . Згідно листа нотаріуса [PERSON] наданий договір купівлі-продажу від 21.06.1994 року за № Н4-158 будинку [ADDRESS] , з надвірними будівлями ним не прийнятий, в якості правовстановлюючого документа , оскільки він нотаріально не посвідчений. Таким чином, враховуючи, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору\~купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено, з посиланням на\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н4-158 від 21.06.1994 року, оформленого в Харківській товарній біржі,\~дійсним.

Outcome: approved