Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

19.05.2023 КП "Бердичівтеплоенерго" звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 28 314, 66 грн. Короткий виклад позиції позивача, заперечень відповідача Позовні вимоги КП "Бердичівтеплоенерго" обґрунтовує тим, що відповідно до інформаційної довідки № 325351503 від 10.03.2023 Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] , правонаступником якого, є АТ «Альфа-Банк». Підставою внесення запису про власника є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, кредитний договір від 286/25-403 від 07.02.2006, договір іпотеки № 5328 від 07.02.2006, вимога від 10.04.2019, видавник «Укрсоцбанк», додаткова угода № 2 від 30.06.2009 року та додаткова угода №1 а 20.10.2008 року. 08.02.2021 позивачу стало відомо, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2021, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 07.09.2022 залишено без змін, позовні вимоги [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію речового права задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 48479545 від 02.09.2019. У вказаному рішенні від 10.11.2021 судом було взято до уваги той факт, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій ні стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки має загальну площу 49,8 кв.м. та є єдиним житлом позивачки і є предметом іпотеки у забезпечення вимог за кредитним договором, укладеного в іноземній валюті, на яку відповідно до закону не може бути звернуто стягнення шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем. При цьому, відповідачка не вчинила дій щодо державної реєстрації наявного в неї речового права на нерухоме майно, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачка зареєстрована та є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] з 24.01.2003, у період з 01.02.2020 до 01.04.2023 отримувала комунальні послуги з постачання теплової енергії зацією адресою, проте не сплачувала кошти за теплопостачання. Станом на 01.04.2023 у неї наявна заборгованість у розмірі 28 314, 66 грн. У відзиві\~на позовну\~заяву \~представник відповідачки\~адвокат Коляда\~А.М.\~проти задоволення\~позову заперечив та вказав, що відповідно до інформаційної довідки №325351503 від 10.03.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є АТ "Сенс Банк" (правонаступник АТ "УКРСОЦБАНК", АТ "Альфа-Банк). Оскільки саме власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тому позов пред`явлений не до того відповідача, який повинен відповідати за законом. Щодо невчинення відповідачем державної реєстрації шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то адвокат Коляда А.М. зазначає, що законом не передбачено строк, в який особа повинна звернутися до Державного реєстратора. Крім того, АТ «Сенс Банк», будучи обізнаним про скасування державної реєстрації міг звернутись до Державного реєстратора про поновлення права власності за [PERSON] , з тим щоб уникнути нарахування комунальних послуг оскільки відповідно до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", такий запис поновлюється автоматично». Також зазначає, що [PERSON] не мала доступу до квартири, оскільки AT «Укрсоцбанк» уклало договір охорони квартири з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯВОР», про шо свідчить наліпка з логотипом яка була приклеєна на вхідних дверях квартири [ADDRESS] . Відповідно до пояснення [PERSON] від 17 жовтня 2019 року, яке було відібрано слідчим ВС Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області Лесиком Д.В, [PERSON] пояснила, що 26 вересня 2019 невідомими особами були зламані замки в квартирі [ADDRESS] та замінені на свої, 02.10.2019 чоловік приїхав до квартири та повідомив, що квартира знаходиться під охороною, а на дверях міститься наклейна фірми « [INFO] ». Отже, відповідачка [PERSON] не мала можливості користуватись житлово-комунальними послугами з постачання теплової енергії з поважних причин. Також представник відповідачки не погоджується з нарахуваннями боргу, оскільки таке нарахування проведено більше ніж за 3 роки, в зв`язку з чим необхідно застосувати наслідки спливу строку позовної давності. У відповіді\~на відзив\~представник позивача вказує, що представник відповідачки хибно вважає, що строки позовної давності поширюються на спірні правовідносини та не врахував, що пунктом 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України, якими продовжено під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу. Крім того, відповідачка, маючи законну підставу зареєструвати право власності на дану квартиру, не вчинила дій щодо державної реєстрації наявного в неї речового права на нерухоме майно. Не менш важливим є і та обставина, що місце проживання [PERSON] відповідно до Витягу №1063 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30.03.2023 року зареєстроване за адресою [ADDRESS] з 24.01.2003 року по теперішній час. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Дані обставини підтверджують, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії. У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідачки, адвокат Коляда А.М. вказує,\~що карантинні обмеження не призупинили роботу судів на території України та роботу самого позивача. Отже, обставини, про які зазначав позивач у відповіді на відзив про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, не були перешкодою для його звернення з позовом в межах законодавчо встановленого строку, і не можуть прийняті судом як обґрунтовані, оскільки їх наявність не перешкоджала своєчасному пред`явленню позовної заяви. Крім того, вказує, що відповідачка не проживала в квартирі [ADDRESS] , оскільки в Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області на розгляді перебувала справа №274/7187/19, провадження № 2/0274/259/22 за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку. Тобто питання про виселення даних осіб Акціонерним товариством "Альфа-Банк" не ставилось. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 22.05.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено АТ «Сенс Банк». Протокольною ухвалою суду від 14.11.2023 у задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Коляди А.М. про виклик свідка та долучення доказів відмовлено, через недотримання норм процесуального закону при їх поданні. У судовому засіданні представник позивачка підтримала позов, заперечити проти стягнення витрат на надання правничої допомоги з підстав, вказаних у письмових поясненнях. У судовому засіданні представник відповідачки заперечив проти задоволення позову, просив також стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 21000 грн. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до\~ Інформаційної\~довідки \~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~№325351503\~від 10.03.2023,\~ квартира\~ [ADDRESS] належить\~ на\~праві власності\~Акціонерному товариству\~"УКРСОЦБАНК"\~(правонаступником\~якого є\~Акціонерне товариство\~«Сенс Банк»)\~ на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 48479545 від 02.09.2019. Документи, подані для державної реєстрації: зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.04.2019, видавник Укрпошта; кредитний договір від 286/25-403 від 07.02.2006, договір іпотеки № 5328 від 07.02.2006, вимога від 10.04.2019, видавник «Укрсоцбанк», додаткова угода № 2 від 30.06.2009 та додаткова угода №1 від 20.10.2008 (а.с. 12-13, 76-77). Відповідно до довідки № 399/2 від 19.05.2023, виданої КП «Бердичівтеплоенерго» станом на 19.05.2023 дане підприємство постачає теплову енергію до будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30.03.2023 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: з 24.01.2003 [PERSON] , [INFO] , з 13.06.2001 [PERSON] , [INFO] та з 10.06.1971 [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2021, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 07.09.2022 залишене без змін: - скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 48479545 від 02.09.2019, номер запису про право власності: 33040427 від 27.08.2019, вчинене [PERSON] , державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирської області. - витребувано із чужого незаконного володіння квартиру [ADDRESS] , яка належить відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 05.02.2021 АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (а.с. 42-46 4749, 50-55). Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 у відкритті касаційного провадження за скаргою АТ "Альфа-Банк" на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2021 та постанову Житомирського апеляційного суду від 07.09.2022 у справі №274/792/21 відмовлено (а.с. 26-28). Відповідно до повідомлення КП "Бердичівське МБТІ" Житомирської обласної ради від 21.07.2023, згідно наявних паперових носіїв станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору - дарування квартири від 29.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М.(а.с. 56). Згідно розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , що відкритий на ім`я [PERSON] , за період з лютого 2020 року до березня 2023 року сума боргу складає 28 314, 66 грн (а.с. 7). 23.05.2008 у спецвипуску газети «Земля Бердичівська» був опублікований публічний договір «Про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води» та 14.07.2017 у спецвипуску газети «РІО-БЕРДИЧІВ» опублікований у новій редакції Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 8). Крім того, типовий індивідуальний договір про надання послуг із постачання теплової енергії від 23.10.2021 опубліковано на офіційному сайті Бердичівської міської ради та КП «Бердичівтеплоенерго» (а.с. 9-11). Релевантні норми права Відповідно до п.п. 6, 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Пунктом 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. У частині 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (статті 1 Закону України «Про теплопостачання»). Пунктом 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постанови КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року визначено, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Приписами статті 25 цього Закону визначено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас приписами статті 24 Закону встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії. У відповідності до ст. ст. 67, 68 ЖК України та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (чинної до 01.05.2022) споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установленні строки. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до п.40 Правил користування тепловою енергією затверджених постановою КМУ від 03.10.2007р. № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі. У відповідності до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясуваши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. У Постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2018 року у цивільній справі 638/11034/15-ц визначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У Постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц Верховний Суд виснував, що до предмета доказування у спорах щодо розрахунків між постачальниками та споживачами комунальних послуг належать обставини щодо надання та фактичного отримання таких послуг. У даній справі позивач не надав доказів, що між сторонами укладено договір про постачання теплової енергії у квартирі [ADDRESS] . Наявними у\~справі доказами\~доводиться,\~що \~ квартира\~ [ADDRESS] \~на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 48479545 від 02.09.2019 була зареєстрована на праві власності за Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (натепер АТ «Сенс Банк»). Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2021, яке набрало законної сили 07.09.2022, у справі за позовом [PERSON] скасовано рішення про державну реєстрацію прав на квартиру за Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" та витребувано квартиру із чужого незаконного володіння банку. Тобто, у період із 02.09.2019\~до07.09.2022 квартира [ADDRESS] не перебувала у володінні [PERSON] . Крім того, наявні у справі докази не доводять того факту, що у період із 02.09.2019\~до07.09.2022 [PERSON] була споживачем послу із постачання теплової енергій у квартиру [ADDRESS] . Лише факт реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не свідчить про її фактичне проживання там та користування послугами із постачання теплової енергії. Доводи представника відповідача, що [PERSON] не мала доступу до її квартири доводиться викладеними фактичними обставинами у рішенні Бердичівського міськрайонного суду від 10.11.2022 у справі № 274/792/21, та не спростовано стороною позивача. Отже, відсутні підстави для стягнення боргу із відповідачки за період із лютого 2021 року до серпня 2022 року. У цей період [PERSON] не була споживачем наданих позивачем комунальних послуг. Разом із тим, пояснення [PERSON] надані слідчому Лесику Д.В. та фотозображення «Об`єкт під охороною «Тов Явір-2000»», що долучені представником відповідачка адвокатом Колядою А.М. до відзиву, суд не бере за основу. Копія фотозображення «Об`єт під охороною «ТОВ Явір-2000» \~не містить ніякої інформації щодо предмета доказування. Фотозображення письмових пояснень [PERSON] , надані слідчому Лесику Д.В. не завірені належним чином та копія пояснень така, що її неможливо прочитати. До того ж, такі пояснення особи не можуть свідчити достовірно про ті чи інші факти, оскільки не зрозуміло у рамках якого кримінального провадження слідчим пояснення відбиралися та який результат кримінального провадження. Такий доказ суд не може визнати достовірним та достатнім на підтвердження встановлення фактичних обставин. Вирішуючи спір в частині стягнення із відповідачки на користь позивача боргу, за період із вересня 2022 року до березня 2023 року, суд зазначає наступне. За положеннями статті 322 ЦК України власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки квартира із 07.09.2022 (день набрання чинності рішення суду) повернута у володіння [PERSON] , то саме із цієї дати, незалежно від фактичного користування відповідачкою своєю квартирою у неї виник обов`язок сплати комунальних послуг із теплопостачання. Невчинення [PERSON] дій щодо реєстрації права власності квартиру після витребування квартири у її не свідчить, що квартира не перебуває у власності [PERSON] і вона не має обов`язку її утримувати. Тому, оскільки під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання кватира [ADDRESS] витребувана у власність [PERSON] , остання зобов`язана нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по обігріву квартири (Аналогічні висновки у Постанова КЦС ВС від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц). Відповідно до долученого до позову розрахунку боргу, за період із вересня 2022 року до березня 2023 року розмір боргу [PERSON] за наданими позивачем послугами із постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] складає 7067 гривень 07 копійок. Отже, саме такий розмір бору підлягає до стягнення. Доводи представника відповідача про те, що сплив строк позовної давності суд відхиляє, оскільки у задоволенні позову про стягнення боргу до вересня 2022 року суд відмовив за безпідставністю позовних вимог. Крім того, представник відповідачка адвокат Коляда А.М. невірно трактує норми закону щодо строку позовної давності, не врахувавши, що відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, трирічний строк позовної давності в період карантину, який тривав в Україні із 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, продовжений на цей період. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що складає 669, 90 грн (7067, 07 (стягнута сума боргу) х2684 (сплачений судовий збір): 28 314, 66 (заявлена у позові сума боргу)). Вирішуючи питання компенсації судових витрат відповідачки на надання їй правничої допомоги у розмірі 21 000 грн представника відповідача, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, стороною відповідача надано Договір про надання правової допомоги № 06/07/2023 від 06.07.2023, акт наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 06.07.2023 № 06/07/2023 від 08.09.2023. Відповідно до п. 4.1. Договір про надання правової допомоги № 06/07/2023 розмір гонорару, що виплачується виконавцю за правову допомогу, визначеному у п. 1.1 цього договору визначається за домовленістю сторін. 4.1.1. Одна година роботи адвоката становить 2000 гривень, в робочий час входить час який необхідний для прибуття до суду, та у зворотному напрямку його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. 4.1.2 Гонорар, зазначений в п.п.4.1. Договору сплачується на поточний рахунок Виконавця готівкою, протягом, 10-ти днів з дати набрання рішенням законної сили. Відповідно до акта наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 06.07.2023 № 06/07/2023 від 08.09.2023 сторонами погоджено, що адвокатом Колядою А.М. надано такі послуги: -ознайомлення із матеріалами судової справи 30 хв 1000 грн, -зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, визначення обсягу доказів 30 хв 1000 грн, -підготовка та подача до Житомирської області відзиву на позовну заяву; Бердичівського міськрайонного суду - 2години 4000 грн, -копіювання та завірення копій додатків до відзиву на позовну заяву для суду та позивача 15 хв 500 грн, -час який адвокат потратив у відділення зв`язку який необхідний для відправки позивачу відзиву на позовну заяву; -прибуття 27.07.2023 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для участі у судовому розгляді 2 год 30 хв 5000 грн, -чекання та участь у судовому засіданні 15 хвилин 500 грн, -зворотна дорога з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 2 год 30 хв 5000 грн, -підготовка та подача до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області заперечення 1 година 30 хвилин 3000 гривень; -час який адвокат потратив у відділення зв`язку який необхідний для відправки позивачу відзиву на позовну заяву - 15 хвилин - 500,00 грн. Загальна вартість послуг складає 21000,00 грн.. Представник позивача просив у заяві відмовити у стягненні витрат на надання правничої допомоги, мотивуючи тим, що представником позивача не надано договір не визначено розмір гонорару, порядок його обчислення. Також витрати на правничу допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаними роботами, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Крім того, значний розмір витрат складає прибуття адвоката до суду, проте він мав можливість скористатися правом участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Прибуття до суду та очікування початку судового засідання не є послугами віднесеними до видів надання правничої допомоги. Суд частково компенсовує відповідачці її судові витрати, враховуючи наступне. Оскільки позовні вимоги задоволено частково та із заявлених 28 314, 66 грн суд стягнув 7067, 07 грн, тобто 25 % від заявленого боргу, то відповідно, розмір компенсації витрат на пранику допомогу, на яку може претендувати відповідачка складає 75 % від понесених нею витрат. Разом із тим, суд погоджується із доводами представник позивача, що витрати на правничу допомогу не співмірними із складністю справи та виконаними роботами, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Також суд зазначає, що половина витрат на надання правничої допомоги склала прибуття адвоката до суду 27.07.2023 року, тоді як лише 25.07.2023 адвокатом Колядою А.М. було подано відзив на позовну заяву і копія якого до дати судового засідання не могла бути вручена стороні повивача. Про ці факти знав адвокат Коляда А.М. та для нього було очевидним, що прибуваючи до суду судовий розгляд буде відкладено для вручення стороні позивача відзиву на позовну заяву. Крім того, уклавши договір про надання правничої допомоги у цій справі ще 06.07.2023, клопотання про ознайомлення зі справою адвокатом Колядою А.М. було подано 18.07.2023, а відзив фактично подано лише 25.07.2023, тобто за два дні до судового засідання. Відповідачка ж позовну заяву із додатками, що була направлена судом за її адресою зареєстрованого місця проживання не отримала, не повідомила суд про іншу адресу місця проживання. Між тим, уже 06.07.2023 уклала договір на представництво її інтересів у даній справі адвокатом Колядою А.М. Тобто, мала місце недобросовісна процесуальна поведінка сторони відповідача. До того ж, до відзиву не було долучено належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у запереченнях та у подальшому адвокатом Колядою А.М. заявлено ряд безпідставних клопотань. Фактично в основу рішення, судом покладено докази надані стороною позивача. Тому, враховуючи складність справи, те що не є пропорційними витрати на надання правничої допомоги із розміром боргу про стягнення якого заявлено позов, зважаючи на поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, суд зменшує розмір витрат, які підлягають компенсації позивачем відповідачці до 4000 грн.

Outcome: partial