Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 31.08.2016 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, зареєстрований Ріпкінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено актовий запис № 16. Від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося та шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.06.2022 року, також стягуються аліменти. Позивачка та відповідач працювали офіційно та мали дохід, який в тому числі був витрачений на придбання в 2020 році транспортного засобу «Volkswagen Golf 7», універсал, д.н.з. [NUMBER] . Вказаний автомобіль зареєстрований за відповідачем [PERSON] . Загальна вартість спільного автомобіля подружжя складає 451 875 грн. 87 коп., що підтверджується висновком експерта від 11.04.2023 року. Відповідно частка позивачки складає 225 937 грн. 93 коп. Зазначене майно було придбано в період перебування у шлюбних відносинах та було отримано в процесі спільної праці. В період перебування в шлюбі з [PERSON] позивачка постійно працювала та мала дохід. Крім того, відповідно до довідок форми ОК-5 та ОК-7 індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, позивачка з 2012 року по 2022 рік офіційно працювала, отримувала стабільний дохід та сплачувала страхові внески, що свідчить про наявність постійного доходу. Таким чином, автомобіль «Volkswagen Golf 7», універсал, д.н.з. [NUMBER] , що знаходиться у відповідача є спільною сумісною власністю подружжя і частки подружжя у спільному майні є рівними, а оскільки вказане майно є неподільним, а спільне користування позивачки і відповідача ним є неможливим, вважає за доцільне поділити вказане майно, виділивши вказаний автомобіль у власність [PERSON] , стягнувши з останнього на її користь в якості компенсації 1/2 частки у спільному сумісному майні подружжя, а саме автомобіля «Volkswagen Golf 7», універсал, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 225 937, 93 грн. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Представником позивачки - адвокатом Кушнеренко Є.О. через систему «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Семиряко О.М. в судовому засіданні вважав позовні вимоги безпідставними та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.06.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10-11). Відповідно до висновку експерта № 23088 від 11.04.2023 року ринкова вартість автомобіля легкового марки "Volkswagen Golf", 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , становить 451 875 гривень 87 копійок (а.с. 16-28). Як вбачається з повідомлення територіального сервісного центру № 3241 в Київській області від 16.11.2023 року, відповідно до Єдиного державного реєстру МВС України автомобіль марки "Volkswagen Golf", номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 114). Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. Згідно з частиною 3 вказаної статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Законом, що регулює, в тому числі, майнові права подружжя є Сімейний кодекс України, а також на ці правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу України, що регулює правовий статус спільного майна. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: транспортні засоби. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивачки надано договір № 107 про надання правової допомоги від 20.03.2023 року (а.с. 30); акт виконаних робіт від 21.04.2023 року за договором про надання правової допомоги від 20.03.2023 року (а.с.32). Окрім того, позивачкою до матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 998,00 грн. на оплату вартості оцінки автомобіля. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 259, 38 грн., який був сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved