Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

ТОВ «ФК «Топ1» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] в погашення заборгованості за договором позики «Топ Перший» №3451305171-004955 від 03.06.2023 13360 грн. заборгованість за порушення зобов`язання та витрати по сплаті судового збору. Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання за договором належно не виконував, що призвело до заборгованості. Ухвалою судді від 25.10.2023 відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача ТОВ ФК «ТОП1» в судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їх участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2023 між ТОВ «ФК «Топ1» як «позикодавець» та відповідачем [PERSON] як «позичальником» у порядку Закону України «Про електронну комерцію» було укладено договір позики «ТОП Перший» №3451305171-004955, за яким позичальник отримав грошові кошти в сумі 7000 грн. Одразу після укладення договору грошові кошти були зараховані на рахунок відповідача. На підтвердження факту укладення договору банк надав Договір позики «Топ Перший» № 3451305171-004955 від 03 червня 2023 року. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] на 03.06.2023 за договором становить 13360 грн. та складається з : 7000 грн заборгованість у вигляді тіла позики; 98 грн 30 коп заборгованість у вигляді процентів; 6262 грн заборгованість у вигляді комісій. Відповідно до ст.ст. 525, 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. На підставі ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 1049\~ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. В п.2.5.1 Договору укладеному між позичальником і позикодавцем від 03. 06.2023 встановленому, що протягом строку кредитування, встановленого пунктом 2.2 Договору, розмір процентів за користування коштами складає 0,10% від суми позики, що за календарний рік становить 36,5% річних. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення Позики, в межах строку кредитування, визначеного згідно пункту 2.2 цього Договору. Пунктом 2.2 Договору датою повернення позики зі сплатою всіх процентів та комісій встановлено 16.06.2023 року. Пункт 2.3.5 комісія за використання Позики, яка складає 1,8% від суми позики, розмір якої нараховується щоденно за супроводження договору Позичальника, надання йому цілодобової підтримки з приводу виконання умов Договору та обслуговування заборгованості Позичальника. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-2071цс16 послуги зі споживчого кредиту є надання послуг банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на отримання продукції для його особистих потреб, а тому встановлено кредитором будь-які збори, проценти, комісії, платежі за інші дії, крім надання коштів на придбання продукції, є незаконними, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 визначається, що банком у кредитному договорі зобов`язання боржника виплачувати щомісячну комісію з управління кредитом без зазначення, які також містять послуги за надання коштів наданим клієнту, а також нарахування комісії. за послуги, що проводять кредит (те саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved