Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Ужгородської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, згідно з якою просить визначити, [PERSON] , [INFO] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в два календарних місяці з дати набрання законної сили судовим рішенням по даній справі. Позовні вимоги мотивує тим, що будучи особою пенсійного віку разом з чоловіком проживає в м. Ужгороді в житловій квартирі [ADDRESS] до останніх своїх днів проживала престаріла мати [PERSON] , [INFO] , догляд за якою в основному здійснював єдиний син [PERSON] . Мати [PERSON] померла [INFO] . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть. На день її смерті, як було відомо позивачці, померла заповіту на майно не залишала, але завжди стверджувала, що таке майно залишиться внукові, що здійснював догляд за нею. З цього питання жодних спорів ніколи не виникало, оскільки сама квартира, в якій проживала покійна мама, належала всім на праві спільної сумісної власності та була одержана в порядку приватизації державного житлового фонду. На день її смерті [PERSON] за місцем свого проживання, в квартирі [ADDRESS] вона була зареєстрована сама, крім покійної мами ніхто інший зареєстрованим не був. Позивач є пенсіонером, на час смерті мами було 66 років і законодавство України таких осіб як я відносить до категорії непрацездатних. 11.03.2020 Україною через пандемію COV1D-19 були введені жорсткі карантинні заходи, які обмежили пересування по території України, введено заборону роботи установ та закладів. І в цьому періоді старалась максимально додержуватись карантинних обмежень, але довідавшись про існування заповіту, 08.10.2021 року звернулась до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом за покійною мамою. Проте, у прийнятті заяви їй в усній формі було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців, що сплив 08.07.2021 року). На підставі письмового звернення державним нотаріусом Митровка В.М. видано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, якою підтверджено, що за померлою [PERSON] спадкова справа не відкривалась. При цьому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено виключно судом і законодавством альтернативного варіанту поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини не встановлює. 24 лютого 2022 року почалась збройна агресія російської федерації проти України і єдиний син [PERSON] був відправлений на фронт, що дуже важко вплинуло на її стан. Розуміючи необхідність захисту батьківщини, який до сьогодні перебуває на фронті на одному з найскладніших напрямків українського фронту в Донецькій області. В канцелярії суду довідалась, що поданий нею позов суддя повернула без розгляду (справа №308/13653/21). Неподання заяви про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк, було пов`язане з наступними об`єктивними факторами: 1) відсутність інформації про наявність заповіту в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини з об`єктивних підстав; 2) введенні карантинні обмеження, що перешкоджали мені як особі пенсійного віку, яка має схильність до частих захворювань вчиняти активні дії щодо відновлення права на спадщину; 3) збройна агресія російської федерації, в результаті якої мого єдиного сина забрано на фронт, що тільки моє материнське серце знає повноту переживань за його долю та здоров`я. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2023 у справі №308/10803/23 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 13.09.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному позовному провадженні, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Розгляд справи відкладався 24.07.2023, 11.10.2023, 26.10.2023, ухвалою суду від 09.11.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у\~судове засідання\~не з`явилась.\~Подала письмову\~заяву про\~розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач, третя особа у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені, письмового відзиву на надали, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника на підставі наявних матеріалів справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.01.2021 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис №40. Згідно з копією паспорта [NUMBER] , виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 14.09.1995 [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , код [NUMBER] , та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 07.03.1979 року, після укладення шлюбу така змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №17724726 зареєстровано заповіт, укладений [PERSON] . Згідно з копією заповіту від 11.12.2008 року, зареєстрованого у реєстрі за №3-2679, [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , що народилася [INFO] в м. Орша, Вітебської області, Білорусі, проживає в [ADDRESS] , все моє майно, що буде належати на день смерті, де б воно знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом буде мати право, заповідає своїй доньці [PERSON] , 1955 року народження. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №66775227 від 08.10.2021 інформація відсутня. Згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на житло від 29.12.1993 №73-ж квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На усне звернення [PERSON] . Перша Ужгородська державна нотаріальна контора листом від 08.10.2021 №702/01-16 повідомила [PERSON] , що [INFO] померла мати [PERSON] , [INFO] , яка залишила заповіт, посвідчений Першою Ужгородською держнотконторою 11 грудня 2008 року за реєстром № 3-2679, в якому все своє майно заповіла доньці [PERSON] . Для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємцю, в першу чергу, необхідно прийняти її відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, а в разі пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини, звернутися до суду, згідно ст.1272 п.3 для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Заяву на прийнятім спадщини до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори не подавали, зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті не проживали та зареєстровані за іншою адресою. Спадкова справа на майно померлої [PERSON] в Першій ужгородській держнотконторі не відкривалась. З цього випливає, що [PERSON] не прийняла спадщину за померлою матір`ю, отже і не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отже, за відсутності у спадкоємця факту прийняття спадщини та необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 107,109,118 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відмову у вчиненні нотаріальної дії розглядається за правилами позовного провадження. Загальні положення про спадкування визначені\~главою 84 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1 та 2\~ст. 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1, 2\~ст. 1220 ЦК України). Позивач повідомила, що не була обізнана про наявність заповіту, наявність карантинних обмежень у цей період, що перешкоджали як особі пенсійного віку, яка має схильність до частих захворювань вчиняти активні дії щодо відновлення права на спадщину, необізнаність про повернення попередньо поданого позову без розгляду, збройну агресії російської федерації. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені\~ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. В пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про наявність заповіту, наявність карантинних обмежень у цей період, необізнаність про повернення попередньо поданого позову без розгляду, збройну агресії російської федерації. Оскільки остання не прийняла спадщину, зважаючи, що наведені позивачкою обставини є суттєвими, та наявність об`єктивних причин пропуску у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, оскільки вона не знала про таку необхідність, суд вважає пропущеним строк з поважних причин. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved