Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 24.07.2012 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, та від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.12.2014 шлюб між ними було розірвано, доньку залишено проживати з нею. З того часу відповідач жодних контактів з дитиною не підтримує, не провідує доньку, не цікавиться здоров`я останньої, успіхам у навчанні, морально та матеріально не підтримує. З 2016 року відповідач виїхав на постійне місце проживання за кордон і більше в Україну не повертався, будь-який зв`язок з ним втрачено, з батьками відповідача ні в неї, ні в доньки також немає контакту, будь-кому з їхніх спільних знайомих його місце перебування невідоме. Додатково вважає за необхідне зазначити, що їхня з відповідачем донька не пам`ятає останнього, однак, в силу свого віку розуміє, що в неї існує біологічний батько. Окрім цього, звертає увагу, що відповідача уже було позбавлено батьківських прав відносно його дитини від першого шлюбу. Представник позивачки адвокат Рубцова К.В. подала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить розгляд справи провести без участі позивачки та її представника. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подала до суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи витяг з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.11.2023 № 1501. Судовий розгляд справи просить проводити без участі представника органу опіки та піклування, з урахуванням долученого висновку. Представник служби у справах дітей Калуської РДА подала до суд заяву, згідно якої підтримала висновок від 10.11.2023 № 1501 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Розгляд справи просить проводити без участі представника Служби у справах дітей Калуської РДА. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у передбаченому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 59, 71, 79, 87). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.05.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 12.06.2023 залучено службу у справах дітей Івано-Франківської міської ради, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у вказані справі та зобов`язано останніх надати суду висновок стосовно можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 06.07.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, зобов`язано Службу у справах дітей Івано-Франківської міської надати суду вищевказаний висновок. Ухвалою суду від 25.07.2023 підготовче провадження по справі закрито та призначено право до судового розгляду, а також повторно зобов`язано Службу у справах дітей Івано-Франківської міської ради надати суду вищевказаний висновок. 16.10.2023 представник позивачки адвокат Рубцова К.В. подала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить розгляд справи провести без участі позивачки та її представника (а.с. 74). 20.11.2023 представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подала до суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи витяг з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.11.2023 № 1501. Судовий розгляд справи просить проводити без участі представника органу опіки та піклування, з урахуванням долученого висновку. 20.11.2023 представник служби у справах дітей Калуської РДА подала до суд заяву, згідно якої підтримала висновок від 10.11.20223 № 1501 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Розгляд справи просить проводити без участі представника Служби у справах дітей Калуської РДА. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.12.2014 у справі № 344/4389/14-ц шлюб між сторонами було розірвано, а дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . Окрім цього, стягнуто з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с. 12-14). [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 6317 від 27.04.2023 (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 27 «Карпатська казка» Івано-Франківської міської ради з вересня 2016 року. За весь період перебування дитини в ДНЗ, батько ніколи не приходив, не спілкувався з вихователями, не відвідував батьківські збори та дитячі ранки, що підтверджується довідкою від 25.09.2019 № 01-79 (а.с. 15). Згідно з характеристикою [PERSON] , учениці 4-Б класу ліцею № 19 Івано-Франківської міської ради, мама учениці приділяє належну увагу вихованню дочки, відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує ліцей. За час навчання дівчинки, батько жодного разу не являвся у навчальний заклад та не цікавився навчальними досягненнями [PERSON] . Остання завжди забезпечена всім необхідним приладдям для навчання та одягом (а.с. 17) Відповідно до результатів психолодіагностичного обстеження [PERSON] , встановлено, що результати психолодіагностичного обстеження щодо вивчення психоемоційного стану та рівня міжособистісних відносин у сімейному середовищі показали, що до членів сім`ї вона відносить маму, тата ( [PERSON] ), себе та брата. Загальні результати обстеження показали, що інтелектуальний розвиток у межах норми, відсутня тривожність та дівчинка описує стосунки у сім`ї позитивно (а.с. 16). Згідно з розрахунком зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 344/4389/2014 від 29.01.2015 [PERSON] станом на 01.03.2023 має заборгованість у розмірі 181337,50 грн. (а.с. 25). Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.05.2012 позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). 24.12.2019 позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2019 (а.с. 29). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.01.2022 у справі № 345/5421/21 визнано [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування житловим будинком (а.с. 32, 33). Згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, пацієнта [PERSON] від 14.12.2022 вона отримує первину медичну допомогу у КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради», її законним представником вказана [PERSON] (а.с. 34). З висновку, який є додатком до рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 1501 № 10.11.2023, встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Таким чином, між сторонами виник спір з приводу позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статей 150-152, 154, 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Право дитини на належне батьківське виховання гарантоване законом. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні спору про позбавлення батьківських прав одного з батьків, зокрема у цій справі, належить звертати особливу увагу на вік дитини, наявність іншого з батьків, а також близьких родичів, з`ясовувати відношення до дитини та емоційний зв`язок з батьком, наявність доходу у батька та реальну можливість батьком забезпечити належний рівень виховання дитині, виявлення турботи про дитину, а також поведінку батька. З урахуванням цих обставин, суд повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. Безумовно, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом, встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , не приймає участі у її вихованні, не піклується про її розвиток та навчання. Належних та допустимих доказів на підтвердження своєї участі у житті та вихованні дитини відповідач у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку не надав. Суд, оцінивши всі наявні в справі письмові докази, дійшов висновку про доведеність в судовому засіданні належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, яке виражається у тому, що він не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування їх особистості вік; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання нею освіти. У цій справі наявні виняткові обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить Конвенції про права дитини, і в такому випадку судом на перше місце ставляться якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення ст. 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно зі законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України"). У даному випадку таке втручання здійснюється для захисту емоційного здоров`я та моралі малолітньої дитини, тобто відповідає цілям, зазначеним у п. 2 ст. 8 Конвенції. Позбавлення [PERSON] батьківських прав також відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Як зазначалося вище, позбавлення батьківських прав є втручанням у сімейне життя. Однак таке втручання в даному випадку є виправданим і пропорційним, оскільки цього нагально потребують інтереси дитини, батько якої не виявляє про неї піклування. Поведінка батька відносно своєї доньки дає підстави для обґрунтованих сумнівів у його спроможності та волевиявленні виконувати свої природні батьківські обов`язки і вказує про ризик неналежного виховання дитини. З врахуванням усіх встановлених обставин справи суд констатує, що рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] , відповідатиме найкращим інтересам дитини, якими є забезпечення розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. При цьому суд звертає увагу, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат: відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с. 5). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1073,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 150-152, 154,-155, 164, 171 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved