Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ним та відповідачкою 21 червня 1972 року був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Вінницької міської ради бюро запису актів громадянського стану за актовим записом №781. Від даного шлюбу є повнолітні діти. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, сторони не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Судові витрати просив залишити за позивачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалась, при цьому 04.10.2023 представник відповідача адвокат Івасик О.В., який діє на підставі ордеру серії ВН №160344 від 02.10.2023 подав клопотання (вх. №80238) про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 21.06.1972 року між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Вінницької міської ради бюро запису актів громадянського стану за актовим записом №781(а.с. 3). Від даного шлюбу є повнолітні діти. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб фактично припинено. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved