Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У серпні 2020 року Акціонерне товариство (АТ) «Райффайзен Банк Аваль» в особі свого представника за довіреністю Чеботарь Ж.С. звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09 червня 2006 року між Акціонерним\~\~поштово-пенсійним банком\~«Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен\~Банк Аваль»,\~ та\~ [PERSON] \~ був\~укладений\~\~кредитний договір\~№ 014/0309/74/68219,\~за умовами\~якого банк\~ надав\~ відповідачу\~кредит у\~вигляді не\~відновлювальної кредитної\~лінії з\~лімітом \~19\~980,00\~доларів США\~строком до\~09\~червня 2015\~року,\~сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~12\~%\~річних,\~комісії згідно\~умов договору\~та тарифів\~кредитора,\~на умовах забезпечення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання Надання\~кредитних коштів\~проводилося шляхом\~безготівкового перерахування\~їх з\~позичкового рахунку\~на поточний\~рахунок позичальника,\~з можливою\~видачею готівки\~через касу\~кредитора.На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] \~ укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 09 червня 2006 року, за умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - належна іпотекодавця на праві приватної власності житловий будинок(літ.А) загальною площею 119,9 кв.м, житловою площею 75,8 кв.м з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю визначеною за домовленістю сторін в сумі 112\~121 грн. Позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 149\~015 грн.33 коп., яка разом із судовим збором була стягнута з [PERSON] за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року у справі № 2-5315/11. Однак позичальник не виконує рішення суду та умови кредитного договору, на направлену банком 20.07.2020 року вимогу про виконання грошових зобов`язань не відповів. Станом на 10.07.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором складає 34\~541 ,70 доларів США( без врахування пені), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14\~430 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 20\~111доларів США 70 центів. На підставі викладеного позивач просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0309/74/68219 від 09.06.2006 року в сумі 34541, 70 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Гусейновою Е.Г. 31.05.2006 року за № 1966, та зареєстрованому в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації від 03.06.2006 року за № 119, - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Подалі представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в порядку загального позовного провадження(а.с.49). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.02.2021 року закрито підготовче засідання у справі і її розгляд визначено по суті спору (а.с.66). 19.11.2021 року від представника АТ «Райффайзен Банк» надійшла до суду заява про залучення до участі у справі у якості правонаступника позивача Акціонерне товариство «Оксі Банк», яке набуло право вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 114/2-45 та відступлення прав за договорами іпотеки від 12.11.2021 року, укладених між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк»(а.с. 97-105). Ухвалою Чугуївського\~міського суду\~Харківської області\~від 22.11.2021\~року залучено\~до участі\~у справі\~за позовом\~ АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про захист порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, у якості правонаступника позивача АТ «Оксі Банк»(а.с. 106). 15.02.2022 року до суду надійшла заява ТОВ «Девелоп Фінанс» про залучення товариства до участі у справі у якості правонаступника позивача Акціонерного товариства «Оксі Банк», посилаючись на те, що ТОВ «Девелоп Фінанс» набуло право вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 114/2-45-1 від 29.10.2021 року та за договорами іпотеки відповідно до договору відступлення прав за договорами іпотеки від 24.11.2021 року , укладених між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» (а.с. 110-131). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.02.2022 року залучено до участі у справі у якості правонаступника позивача ТОВ «Девелоп Фінанс» (а.с. 146). Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав . За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи за наявними в справі доказами, ухваливши у справі заочне рішення відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 червня 2006 року між Акціонерним\~\~поштово-пенсійним банком\~«Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен\~Банк Аваль»,\~ та\~ [PERSON] \~ був\~укладений\~\~кредитний договір\~№ 014/0309/74/68219,\~за умовами\~якого банк\~ надав\~ відповідачу\~кредит у\~вигляді не\~відновлювальної кредитної\~лінії з\~лімітом \~19\~980,00\~доларів США\~строком до\~09\~червня 2015\~року,\~сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~12\~%\~річних,\~комісії згідно\~умов договору\~та тарифів\~кредитора,\~на умовах забезпечення, строковості, платності та цільового характеру використання Надання кредитних коштів проводилося шляхом безготівкового перерахування їх з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з можливою видачею готівки через касу кредитора(а.с.17-19). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/0309/74/68219 між банком та [PERSON] \~ укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 09 червня 2006 року, за умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - належна іпотекодавця на праві приватної власності житловий будинок(літ.А) загальною площею 119,9 кв.м, житловою площею 75,8 кв.м з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , визначеною за домовленістю сторін вартістю в сумі 112\~121 грн.(а.с.20-24). Позичальник [PERSON] \~ належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 17.11.2011 року у справі № 2-5315/11 позов ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Харківської обласної дирекції\~задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ \~Райффайзен Банк Аваль\~заборгованість за кредитним договором № 014/0309/74/68219 від 09 червня 2006 року в сумі 149 015,33 грн., судовий збір 1490,15 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього стягнуто з [PERSON] \~ на користь ПАТ \~Райффайзен Банк Аваль\~суму у розмірі 150 625,48\~\~грн. Вказане рішення суду набрало законної сили та не скасовано і не змінено в установленому законом порядку. (а.с. 26-27). Як вбачається з описової та мотивувальної частини вказаного рішення Московського районного суду міста Харкова від 17.11.2011 року позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/0309/74/68219 від 09 червня 2006 року, яка станом на 15.12.2009 року складала 18\~667,05 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 14430 доларів США; сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами -1806,66 доларів США, сума пені та штрафу-, нарахованих за порушення строків повернення основної суми кредиту та відсотків за кредитом-1483,35 доларів США. Суд, виходячи з офіційного курсу 1,00 долара США, який становив 7,9828 грн., стягнув еквівалент заборгованості за кредитом станом на 15.12.2009 року 18\~667,05 доларів США. Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Райффайзен Банк Аваль», та подалі його правонаступники, підтримуючи позовні вимоги, виходили з того, що \~станом на 10.07.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором складає 34\~541 ,70 доларів США ( без врахування пені), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14\~430 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 20\~111доларів США 70 центів. Між тим суд не може погодитися з такими розрахунками позивача, виходячи з наступного. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону № 898-IV). Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону № 898-IV передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Умовами кредитного\~договору \~№ 014/0309/74/68219 погоджено кінцевий\~термін повернення\~кредиту в\~повному обсязі\~по 09\~червня \~2015\~року. Згідно з розділом 5 Кредитного договору позичальник зобов`язується достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти у випадках встановлених пунктами 5.1- 5.5, цього Договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України\~визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Оскільки позивач\~пред`явив до\~позичальника [PERSON] \~ вимоги\~згідно із\~частиною другою\~статті 1050\~ЦК України,\~зазначивши заборгованість\~на 15\~грудня 2009\~року,\~і ця\~заборгованість стягнута\~заочним рішенням\~Московського районного\~суду міста\~ Харкова\~від 17.11.2011\~року,\~позивач не\~мав права\~ нараховувати\~проценти \~після спливу\~строку пред`явлення до позичальника вимоги про погашення заборгованості. Вимог щодо застосування до виниклих правовідносин ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлено. Таким чином\~суд вважає,\~що й\~\~станом на\~10.07.2020\~року заборгованість\~ [PERSON] \~ перед\~банком за\~кредитним договором\~складає:\~заборгованість за\~кредитом у\~розмірі 14\~430\~доларів США\~та \~ заборгованості\~за простроченими\~відсотками за\~користування кредитними\~коштами -1806,66\~доларів США,\~а разом\~ 16\~236,66\~доларів США. Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження 14-546цс19) та від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18). Саме такого висновку про застосування норм матеріального права також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 лютого 2019 року у справі № 654/3512/16-ц (касаційне провадження № 61-46573св18), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 597/1221/16-ц, провадження № 61-11698св18. При цьому, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17, провадження № 14-546 цс 19, з метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки учасники справи не подали заяву про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності, суд не вирішує це питання самостійно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягає частковому задоволенню, та з метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 014/0309/74/68219\~від 09.06.2006\~року у сумі 16\~236,66 доларів США, яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 14\~430 доларів США та заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами -1806,66 доларів США, необхідно звернути\~стягнення на\~предмет іпотеки\~належний\~іпотекодавцю на\~праві приватної\~власності житловий\~будинок(літ.А)\~загальною площею\~119,9\~кв.м,\~житловою площею\~75,8\~кв.м\~з надвірними\~побудовами,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: partial