Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов, згідно якого представник позивачки адвокат Панчошенко Олександр Васильович просить ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться з адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, [PERSON] . Стислий виклад позиції позивачки. У 1967 році позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - спадкодавець). Під час перебування у шлюбі, спадкодавець набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 5123955400:02:002:0147, площею 0,1200 га. На вказаній земельній ділянці позивачка та спадкодавець збудували будинок. В подальшому, рішенням селищної ради було визнано право власності на вищевказаний «садовий будинок» за спадкодавцем, але, далі, скасовано вказане рішення, оскільки було допущено помилку, зокрема, замість «житлового будинку» вказано «садовий будинок» та 7 листопада 2012 року визнано за спадкодавцем право власності вже на житловий будинок. Після смерті спадкодавця, позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на вказаний житловий будинок, однак отримала відмову у видачі свідоцтва, оскільки не є безпірним факт належності спадкодавцеві права власності на садовий (житловий) будинок. Стислий виклад позиції відповідача. Голова Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Віктор Бакланов надіслав на адресу суду лист від 3 жовтня 2023 року №1451, згідно якого Лиманська селищна рада не має заперечень проти заяви та просить розгляд справи проводити без участі представник селищної ради. Вирішення даної справи Лиманська селищна рада залишила на розсуд суду (а.с. 153). Процесуальні дії у справі. 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 60 - 61). 24 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 156 - 157). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, спадкодавець на підставі рішень Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 14 квітня 1994 року, від 3 вересня 2010 року № 26-IV є власником земельної ділянки, площею 0,1200 гектарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно технічного паспорту на садовий будинок, виготовлений станом на 13 серпня 2007 року, що розташований за адресою: [ADDRESS] , будинок має загальну площу приміщень 23,10 м2, з яких 19,80 м2 основна, 3,30 м2 допоміжна (а.с. 18). Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 22 серпня 2007 року, на вищевказаному об`єкті виконані згідно з державними нормами всі роботи, передбачені проектною документацією (а.с. 20-23), та розпорядженням від 4 вересня 2007 року № 1034/А-2007 затверджено зазначений акт (а.с. 24). 22 жовтня 2007 року спадкодавцю було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зокрема, садовий будинок (а.с. 25), та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 26 жовтня 2007 року спадкодавець зареєстрував право власності на нього, частка 1/1 (а.с. 26). Далі, 12 жовтня 2012 року Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області скасувала рішення виконкому Лиманської селищної ради «Про визнання право власності на садовий будинок» № 33/07-СР від 19 вересня 2007 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Згідно довідки виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 29 травня 2023 року № 798, рішення виконкому Лиманської селищної ради «Про визнання право власності на садовий будинок» № 33/07-СР від 19 вересня 2007 року було скасовано, оскільки цільове призначення будинку було визначено не правильно, а саме: будинок побудований в межах населеного пункту з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, а не для ведення садівництва (а.с. 28). 7 листопада 2012 року рішенням Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №115/12-СР, визнано право власності на житловий будинок (рішення №376-VI від 12 жовтня 2012 року) за адресою: [ADDRESS] - за спадкодавцем (а.с. 29). В подальшому, 1 листопада 2022 року вказаному об`єкту присвоєно адресу: [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №158/22-СР (а.с. 30). 27 червня 2023 року було виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39 - 44). Разом з тим, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (повторно) (а.с. 45). Згідно довідки Лиманського селищного голови Віктора Бакланова від 13 червня 2022 року №408, позивачка проживала разом з спадкодавцем до дня його смерті та вони вели спільне господарство (а.с. 53). Згідно листа приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової Альвіни Йосипівни від 24 травня 2023 року № 290/02-14, не є безпірним факт належності спадкодавцеві права власності на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , а також не подані документи, що посвідчують його право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а також відсутня інформація щодо реєстрації права власності на таке майно відповідно до вимог законодавства (а.с. 54 - 55). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець за життя заповіт не склав, а тому має місце спадкування за законом. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка є спадкоємцем першої черги, оскільки вона до смерті спадкодавця перебувала у зареєстрованому з ним шлюбі. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна правова позиція викледена Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19. Як встановлено судом, у позивачки існуть перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку права на спадщину на вищевказаний будинок, оскільки спадкодавець належним чином за життя не оформив право власності на нього. Диспозиція статті 2 ЦПК України регламентує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі встановлених обставин, а також оскільки оформити в нотаріальному порядку право власності на будинок є неможливим, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved