Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., посилаючись на те, що 08\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №111449, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, буд. 2, код ЄДРПОУ 40340222, реквізити IBAN [NUMBER] відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ №Фінансова компанія управління активами». код ЄДРПОУ 35017877, відступлено право вимоги на підставі Договоруфакторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в сою чергу ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», код ЄДРПОУ 39508708, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, на підставі Договору факторингу №450/К від 11 травня 2018 року, відступлено право имоги за Кредитним договором №003-15041-1111113 від 11 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року. Сума заборгованості становить 29945,21 грн., що складається з 13991,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14403,37 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначив, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. від 26 липня 2022 року на підставі виконавчого напису №111449 від 08 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було відкрито виконавче провадження ВП №69500438. Вказував, що при вчиненні виконавчого напису №111449 від 08 червня 2021 року, приватний нотаріус\~всупереч вимогам\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~не отримав\~від відповідача\~первинні документи\~щодо видачі\~кредиту та\~здійснення його\~погашення,\~а також\~документи,\~які підтверджують\~безспірність заборгованості. Стверджував, що приватний нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172, якою передбачалась можливість стягувати заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вважає, що оскільки при вчиненні виконавчого напису №111449 від 08 червня 2021 року,приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не встановив безспірність боргу та не отримав від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, то підстави для видачі виконавчого напису були відсутні. Посилаючись на вказані обставин, позивач проси суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08 червня 2021 року,зареєстрований в\~реєстрі за №111449, яким запропоновано стягнути з нього, невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, буд. 2, код ЄДРПОУ 40340222, реквізити IBAN [NUMBER] відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ №Фінансова компанія управління активами». код ЄДРПОУ 35017877, відступлено право вимоги на підставі Договоруфакторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в сою чергу ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», код ЄДРПОУ 39508708, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, на підставі Договору факторингу №450/К від 11 травня 2018 року, відступлено право имоги за Кредитним договором №003-15041-1111113 від 11 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року. Сума заборгованості становить 29945,21 грн., що складається з 13991,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14403,37 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису та судові витрати. Ухвалою суду\~від 17\~жовтня 2023\~року було\~відкрито провадження\~у справі,\~ухвалено розгляд\~справи проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~призначено судове\~засідання(а.с. 32-33). Позивач та його представник, діючий на підтаві ордеру від 03 жовтня 2023 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 18, 74-75). Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в рідготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Через канцелярію суду надав заяву, згідно якої визнав позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 39-40). Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України,Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 28-29). З матеріалів\~справи вбачається,\~що 11 листопада 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитним договором №003-15041-1111113 від 11 листопада 2013 року, за умовами якого позивач отримав кредит (а.с. 50-51, 52). Встановлено,\~що 08\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №111449, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», місцезнаходження: 03035, м. Київ, Солом`янська площа, буд. 2, код ЄДРПОУ 40340222, реквізити IBAN [NUMBER] відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ №Фінансова компанія управління активами». код ЄДРПОУ 35017877, відступлено право вимоги на підставі Договоруфакторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в сою чергу ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», код ЄДРПОУ 39508708, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, на підставі Договору факторингу №450/К від 11 травня 2018 року, відступлено право имоги за Кредитним договором №003-15041-1111113 від 11 листопада 2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року. Сума заборгованості становить 29945,21 грн., що складається з 13991,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14403,37 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 53). У виконавчому\~написі зазначено, що дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій) 08 червня 2021 року може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Судом встановлено, що 26 липня 2022 року вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. (а.с. 55). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. від 26 липня 2022 року на підставі виконавчого напису №111449 від 08 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було відкрито виконавче провадження ВП №69500438 (а.с. 56). Зі змісту\~позовної заяви\~вбачається,\~що підставами\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~позивач зазначив, що при вчиненні виконавчого напису №111449 від 08 червня 2021 року, приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не отримав від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон України «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»,\~у редакції\~на час\~виникнення правовідносин,\~передбачено умови\~вчинення виконавчих\~написів,\~згідно із\~якими нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникненняправа вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за №111449 від 08 червня 2021 року, про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором №003-15041-1111113 від 11 листопада 2013 року за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року в розмірі 29945,21 грн., що складається з 13991,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14403,37 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. \~ \~ \~ \~ Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8\~зазначеної вище\~постановипередбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У виконавчому напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за №111449 від 08 червня 2021 року про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором №003-15041-1111113 від 11 листопада 2013 року за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року в розмірі 29945,21 грн., що складається з 13991,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14403,37 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, не зазначено на підставі яких документів була підтверджена наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За таких обставин, суд вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не мав право вчиняти виконавчий напис за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Стаття 4\~ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). Згідност. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку вартості витрат на правничу допомогу за договором про надання юридичних послуг від 25 вересня 2023 року вартість робіт під час підготовки, складання і подання позову складає 10000,00 грн. (а.с. 14-15, 16). При визначені розміру витрат на правничу допомогу, суд враховує клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та важає, що вартість даних послуг є не співмірною зі складністю справи та об`ємом наданих адвокатом послуг, тому суд вважає за доцільне зменшити належні до відшкодування витрати з 10000,00 грн. до 2000,00 грн.(а.с. 41-42). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 1073,60грн. оскільки позивач звільнений ід сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved