Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

В обґрунтування позову, з уточненими позовними вимогам, позивач вказала, що є власником автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , 09.06.2022 автомобіль позивача під керуванням її чоловіка [PERSON] , рухаючись по вул. Чигиринський шлях в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області потрапив у ДТП з участю транспортного засобу Ford Mondeo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, власника [PERSON] . Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.07.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні даної ДТП. Відповідно до страхового полісу АР №2005864 від 23.06.2021 цивільно-правова відповідальність автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. [NUMBER] , яким керував винуватець ДТП, була застрахована на суму 130000 грн, франшиза 0 грн. Згідно судової автотоварознавчої експертизи №19 від 19.03.2023, вартість матеріальних збитків спричинених власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, яке відбулося 09.06.2022 о 11 год. 50 хв., прирівнюється до ринкової вартості автомобіля на момент ДТП і складає 335560 грн; вартість відновлювального ремонту 548964,27 грн.; вартість автомобіля в пошкодженому стані 108211 грн. Страхова компанія ТДВ «Гардіан» повністю виконала свої зобов`язання за полісом АР №2005864 від 23.06.2021 в межах грошової суми 130000 грн. Позивач визначив розмір шкоди, який не покриває страхове відшкодування 97349 грн. 09.09.2022 позивачем надіслав відповідачу вимога про відшкодування збитків. У відповідь на вимогу від 19.09.2022 [PERSON] відмовився відшкодувати позивачу вказану суму збитків. Просив суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП та судові витрати, остаточний рахунок яких буде визначено в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. Згідно правил ч.6 ст.19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 21.10.2022 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 14.11.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 01.12.2022 у справі призначено автотоварознавчу експертизу. У відзиві від 10.11.2022, запереченні від 08.05.2023 та запереченні на уточнені позовні вимоги від 05.09.2023, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію аргументує тим, що відповідач не відмовляв від врегулювання спору в досудовому поряду, а лише зазначив про необгрунтований розрахунок шкоди завданої позивачу. Він вказує, що наданий позивачем звіт А07-23 від 11.08.2022 та висновок експерта №19 від 19.03.2023 є неналежними та допустимими доказами по справі. Свою позицію аргументує тим, що уточнення позовних вимог на підставі висновку експерта є неналежним доказом, оскільки на момент проведення технічного огляду автомобіля він був повністю відновлений, що порушує Методику проведення товарознавчої експертизи та оцінку колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 №142/5/2092 у редакції наказу від 21.10.2019 №3107/5/1033. Відповідач зазначає, що позивачем не було надано до суду акту виконаних робі, що підтверджують реальну вартість ремонту. Крім того, в своїх доводах він вказує про продаж позивачем автомобіля, а отже має бути змінений порядок розрахунку відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, просили врахувати обставини викладені у відзиві та письмових запереченнях. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 09.06.2022 об 11 год. 50 хв. по вул. Чигиринський шлях в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , та транспортного засобу Ford Mondeo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.07.2022 у справі №070/1218/22, водія транспортного засобу Ford Mondeo, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту вказаної вище ДТП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] . 09.09.2022 [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП на суму 101844 грн. 19.09.2022 [PERSON] надіслав позивачу відповідь на вимогу, в якій зазначає про безпідставність вимоги щодо сплати ним коштів, оскільки надані позивачем докази не підтверджують розраховану суму. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварозначої експертизи №19 від 19.03.2023, вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП прирівнюється до його ринкової вартості на момент ДТП і складає 335560 грн.; вартість відновлювального ремонту 548964,27 грн.; вартість автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП 108211 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно ст. 1166 ЦК України що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Підсумовуючи вищенаведене, слід зробити висновок про те, що відповідач (винуватець ДТП) несе відповідальність за завдану шкоду внаслідок ДТП у розмірі різниці між завданою шкодою та лімітом відповідальності страховика. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 208/2600/17. Судом встановлено, що відповідач є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою особі, яка є власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] , є безпосередній зв`язок, дана обставина також визнана відповідачем, та не заперечувалась в ході розгляду справи. Страхова компанія ТДВ «Гардіан» відшкодувала позивачу за полісом АР №2005864 від 23.06.2021 завдані збитки в межах страхового відшкодування в сумі 130000 грн. Відповідачем під час розгляду справи не спростовано розмір збитків, понесених позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сума завданих збитків підтверджується належними допустимими та достатніми доказами, зокрема висновком судової товарознавчої експертизи проведеної в ході розгляду справи, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Посилання відповідача на те, що позивач відремонтувала та реалізувала на даний час пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, а тому сума збитків повинна бути зменшена, не має жодного значення при визначенні даного спору, та визначення суми завданих збитків, оскільки позивач визначаючи суму завданих збитків не включав до неї суму страхового відшкодування яку він отримав від страховика130000 грн., та залишкову вартість автомобіля 108211 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1049,02 грн, розподіл інших судових витрат буде здійснено в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки відповідна заява була здійснена представником позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved