Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської обласні від 06 лютого 2023 року (справа № 276/1877/22) за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , померлої [INFO] , визнано право на земельну частку (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства ім. Богдана Хмельницького, розташованого на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Спадщина [PERSON] , який помер [INFO] , в цілій частині прийнята позивачем шляхом спільної реєстрації та проживання за однією адресою. 09 вересня 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу щодо оформлення спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] на право на земельну частку (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства ім. Богдана Хмельницького, однак отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Богдана Хмельницького, розташованого на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства ім. Богдана Хмельницького, розташованого на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.10.2023 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, в позовних вимогах просить суд справу розглянути без її участі. Представник відповідача, Новоборівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом досліджені наступні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.01.2023 Хорошівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області центрального міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Рішенням Володарсько-Волинського\~районного суду\~Житомирської області\~від 06\~лютого 2023\~року (справа\~№ 276/1877/22),\~яке набрало\~законної сили\~09.03.2023\~року встановлено\~факт належності\~сертифіката на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ЖТ\~№0069010,\~виданого на\~ім`я\~ [PERSON] \~на підставі\~розпорядження Володарсько-Волинської\~районної державної\~адміністрації від\~11.06.1997\~року №166,\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] .\~Також вказаним\~рішенням визнано\~за [PERSON] в\~порядку\~спадкування\~за законом\~після\~смерті\~матері [PERSON] ,\~яка\~померла\~ [INFO] ,\~право\~на\~земельну частку\~(пай)\~в\~землях\~колективного сільськогосподарського\~підприємства\~ім.\~Богдана\~Хмельницького,\~розташованого на\~території\~Фасівської\~сільської ради\~Володарсько-Волинського\~району\~Житомирської\~області,\~в\~умовних\~кадастрових гектарах\~без\~визначення\~меж цієї\~частки\~в\~натурі (на\~місцевості)\~на\~території\~Фасівської сільської\~ради\~Володарсько-Волинського\~району\~Житомирської\~області,\~належне померлій [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0069010. Згідно ч.1 ст.25 ЦК України Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Таким чином, цивільна правоздатність [PERSON] , тобто здатність набувати ним цивільні права та обов`язки припинилася в день його смерті [INFO] . Рішення суду, яким визнано за [PERSON] в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~матері [PERSON] \~право на\~земельну частку\~(пай)\~в землях\~колективного сільськогосподарського\~підприємства ім. Богдана\~Хмельницького, належне померлій [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0069010, ухвалене 06.02.2023 та набрало законної сили 09.03.2023, тобто після дати смерті [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] за вказаними рішенням суду не набув право на вищезазначену земельну частку\~(пай). Проте, таке право на вищезазначену земельну частку\~(пай) увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] матері [PERSON] , яку він як спадкоємець першої черги прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Так, обставини, які встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто обставини, встановлені у вказаному рішенні суду у справі з участю тих самих сторін додатковому доказуванню не підлягають, що відповідає положенням ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року (справа № 276/1877/22), яке набрало законної сили 09.03.2023 року, встановлено, що спадщину [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв спадкоємець її син [PERSON] , в порядку статті 549 ЦК УРСР (який діяв на час прийняття спадщини після померлої), шляхом вступу в фактичне володіння та управління майном. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Богдана Хмельницького с. Фасова Володарсько-Волинського району Житомирської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0069010, виданого на підставі розпорядження Володарсько-Волинської районної державної адміністрації №166 від 11.06.1997 року. У судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Богдана Хмельницького, розташованого на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, не може реалізувати своє право на спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових права після смерті [PERSON] . Так, згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як слідує з ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом. Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.07.1982 року Фасівською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною. Згідно з довідкою Новоборівської селищної ради №176/02-25/04 від 03.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . На день смерті та шість місяців по тому разом з ним була зареєстрована дружина - [PERSON] , [INFO] , одна. Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Ніни Дмитрівни №313 від 09.09.2023 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що нею не було подано оригіналу правовстановлюючого документу на земельний пай (сертифікат). Відповідно до вказаного повідомлення позивач є спадкоємицею за законом щодо майна [PERSON] . Інших спадкоємців в повідомлені не вказано. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74385939 від 18.10.2023 року в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В свою чергу, як встановлено судом, [PERSON] за свого життя в порядку ст.549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив свої спадкових прав. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Богдана Хмельницького, розташованого на території Володарсько-Волинського району Житомирської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0069010, виданого на підставі розпорядження Володарсько-Волинської районної державної адміністрації №166 від 11.06.1997 року, який було втрачено. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, через втрату правовстановлюючого документу не може реалізувати своє право на спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права за позивачем на земельну частку (пай) буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved