Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

В січні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3 232,02 грн. за проживання та користування кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог вказує, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є власником (балансоутримувачем) гуртожитку [ADDRESS] . Зазначає, що наказом Міністерства Освіти та Науки України №185 від 13.02.2020 року та додатком до даного наказу гуртожиток [ADDRESS] належить на праві господарського відання за Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Стверджує, що з 16.10.2018 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] укладались угоди, відповідно до яких відповідач разом з сім`єю у складі: [PERSON] , [PERSON] розміщується в студентському гуртожитку [ADDRESS] , яка розрахована на три ліжко-місця. Термін дії угоди № 478 на тимчасове розміщення в гуртожитку від 16.10.2018 року було визначено з 19.12.2018 по 31.12.2019. Після закінчення терміну дії зазначеної угоди відповідач разом з сім`єю продовжував користуватися кімнатою № [NUMBER] в студентському гуртожитку №18. 15.06.2021 року відповідачем було подано заву про встановлення йому разом з сім`єю терміну для виселення з студентського гуртожитку №18 кімнати [NUMBER] - 30.06.2022. Відповідно до поданої заяви, останньому було встановлення термін виселення з гуртожитку - 30.06.2022 року. У зв`язку з припиненням трудових відносин з КПІ імені Ігоря Сікорського від 13.12.2021 року, відповідач разом з сім`єю цього ж дня звільнив кімнату № [NUMBER] студентського гуртожитку №18. Однак, заборгованість за користування кімнатою за період з 01.11.2021 року по 13.12.2021 року відповідач не погасив і вона становить 2 640,00 грн. Також відповідач має заборгованість в розмірі 592,02 за спожиту електроенергію. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 3 232,02 грн. З урахуванням викладеного вище просить суд позов задовольнити. 03.01.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було надіслано копію ухвали суду від 05.01.2023 та копію позовної заяви із додатками, яку останній не отримав та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. У встановлений ухвалою суду від 05.01.2023 термін відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 3 статті 326 ЦК України управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно з абзацом першим частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту» майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством. Особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на забезпечення гуртожитком та цілодобовим доступом до нього на строк навчання у порядку, встановленому законодавством (пункт 8 частини першої статті 62 Закону України «Про вищу освіту»). Статтею 61 ЖК Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється за договором найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення. Згідно з частиною першою статті 127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Судом встановлено, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є власником (балансоутримувачем) гуртожитку [ADDRESS] , що підтверджується копією наказу МОН № 185 від 13.02.2020. Наказом МОН від 17.08.2016 № 992 Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут» присвоєно ім`я [PERSON] (а. с. 14). Із 16.10.2018 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] укладались угоди, відповідно до яких відповідач разом з сім`єю у складі: [PERSON] , [PERSON] розміщується в студентському гуртожитку [ADDRESS] , яка розрахована на три ліжко-місця. Термін дії угоди № 478 на тимчасове розміщення в гуртожитку від 16.10.2018 року було визначено з 19.12.2018 по 31.12.2019. Відповідно до п.3.2. угоди № 478 на тимчасове розміщення у гуртожитку, у разі дострокового розірвання Угоди або закінчення терміну її дії Наймач повинен звільнити займане приміщення та повернути майно у справному стані з оформленням зворотного акту прийому-передачі та оплатити термін фактичного проживання. Крім цього, відповідно до п. 5.4. угоди № 478 на тимчасове розміщення у гуртожитку, у разі припинення дії угоди, наймач в 7-денний термін зобов`язаний звільнити займане приміщення та здати майно, яке за ним значиться та оплатити термін фактичного проживання. Після закінчення терміну дії зазначеної угоди відповідач разом з сім`єю продовжував користуватися кімнатою № [NUMBER] в студентському гуртожитку №18. 15.06.2021 року відповідачем було подано заву про встановлення йому разом з сім`єю терміну для виселення з студентського гуртожитку №18 кімнати [NUMBER] - 30.06.2022. Відповідно до поданої заяви, останньому було встановлення термін виселення з гуртожитку - 30.06.2022 року. У зв`язку з припиненням трудових відносин з КПІ імені Ігоря Сікорського від 13.12.2021 року, відповідач разом з сім`єю цього ж дня звільнив кімнату № [NUMBER] студентського гуртожитку №18. Однак, заборгованість за користування кімнатою за період з 01.11.2021 року по 13.12.2021 року відповідач не погасив і вона становить 2 640,00 грн. Також відповідач має заборгованість в розмірі 592,02 за спожиту електроенергію. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 3 232,02 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань щодо оплати за проживання у студентському гуртожитку за період з 01.11.2021 року по 13.12.2021 року, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості у розмірі 2 640,00 грн. та заборгованість за використану електроенергію в розмірі 592,02 грн. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за проживання в студентському гуртожитку разом із заборгованістю за користування електроенергією в розмірі 3 232,02 грн., як таке, що узгоджується з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2 481,00 грн. З огляду на викладене, позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» підлягає задоволенню.

Outcome: approved