Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06 листопада 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 922. На обґрунтування позову зазначено, що 06 листопада 2019 року сторони уклали шлюб. [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON] . З самого початку спільного життя у подружжя виникали суперечки, непорозуміння щодо розподілу обов`язків, матеріального забезпечення сім`ї, спільного побуту, догляду за дитиною. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вказані обставини призвели до постійних сварок та втрати почуття поваги та любові між ними, через що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач у визначені в ухвалі суду строки недоліки позовної заяви усунула. Ухвалою судді від 29 вересня 2023 року провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Андросова К.І. подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, прохала строк на примирення не надавати. У разі неявки відповідача у судове засідання не заперечували щодо прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у\~судові засідання\~призначені на\~09-30\~год.\~24.10.2023\~та 09-00\~год.\~27.11.2023\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~а саме:\~копія ухвали\~про відкриття\~провадження,\~судові повістки\~разом з\~копією позовної\~заяви та\~доданих до\~неї документами\~були направлені\~на адресу\~останнього відомого\~місця реєстрації\~проживання відповідача.\~Однак конверти\~повернулись до\~суду з\~відміткою в\~довідці про\~причини повернення\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою».Окрім того, відповідач повідомлений про розгляд справи шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ухвали суду від 27 листопада 2023 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 06 листопада 2019 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 922 (а.с.05). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.06). Відповідно до ст.\~21 Сімейного \~кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як зазначає позивачка, сімейно-шлюбні відносини з відповідачем та ведення спільного господарства припинилось, шлюб носись формальний характер, на примирення остання не згодна, просила не надавати строк на примирення, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved