Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості: за кредитним договором № 247627339 від 16 серпня 2021\~року в розмірі 85 806,60 грн, за кредитним договором № 3274202068/743171 від 20\~жовтня 2021 року в розмірі 25 278,50 грн, за кредитним договором № 09281-08/2021 від 15 серпня 2021 року в розмірі 19 495,00 грн, у загальному розмірі 130\~580,10 грн, а також судового збору в розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 16 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ\~«Манівео») та [PERSON] укладено кредитний договір № 247627339. Відповідно до реєстру боржників № 165 від 21.12.2021 до договору факторингу №\~28/1118-01, укладеного між ТОВ\~«Манівео» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс»), до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~247627339. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, указаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 85 806,60 грн, з яких: 18 000,00 грн сума заборгованості за основним боргом; 67\~806,60 грн сума заборгованості за процентами. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ\~«Манівео» перебувають у загальному доступі, опубліковані на сайті www.moneyveo.ua. 20 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «ЄКГ») та [PERSON] укладено кредитний договір № 3274202068/743171. 12.08.2022 між ТОВ «ЄКГ» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №\~12082022, відповідно до умов якого ТОВ «ЄКГ» передало (відступило) ТОВ\~«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, a TOB «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЄКГ» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу №\~12082022 від 12.08.2022 ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 25 278,50 грн, з яких: 6 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 778,50 грн сума заборгованості за процентами. 15 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «Інвеструм») та [PERSON] укладено кредитний договір №\~09281-08/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону. 31.01.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ\~«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ\~«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31.01.23 ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 19\~495,00\~грн, з яких: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12\~495,00 грн сума заборгованості за процентами. Усупереч умовам кредитних договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань, та після відступлення позивачу права вимоги не здійснила жодних платежів для погашення боргу. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 16 жовтня 2023 року 12-00 год., яке в подальшому востаннє відклалося 21 листопада 2023 року 14-00 год. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила судове засідання проводити без її участі. Оскільки відповідачка визнала позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом установлено, що 16 серпня 2021 року між ТОВ\~«Манівео» та [PERSON] укладено кредитний договір № 247627339. Відповідно до реєстру боржників № 165 від 21.12.2021 до договору факторингу №\~28/1118-01, укладеного між ТОВ\~«Манівео» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ\~«Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №\~247627339. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, указаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 85 806,60 грн, з яких: 18 000,00 грн сума заборгованості за основним боргом; 67\~806,60 грн сума заборгованості за процентами. 20 жовтня 2021 року між ТОВ «ЄКГ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3274202068/743171. 12.08.2022 між ТОВ «ЄКГ» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №\~12082022, відповідно до умов якого ТОВ «ЄКГ» передало (відступило) ТОВ\~«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, a TOB «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЄКГ» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу №\~12082022 від 12.08.2022 ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 25 278,50 грн, з яких: 6 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 778,50 грн сума заборгованості за процентами. 15 серпня 2021 року між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~09281-08/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону. 31.01.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ\~«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ\~«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31.01.23 ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 19\~495,00\~грн, з яких: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12\~495,00 грн сума заборгованості за процентами. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст.\~215 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У силу ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612\~ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують заявлені позовні вимоги. Внаслідок невиконання відповідачкою взятих за кредитними договорами зобов`язань утворилася заборгованість у вказаному позивачем розмірі, який не оспорюється відповідачкою, і така заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача, який є новим кредитором на підставі відповідних договорів про відступлення права вимоги. При цьому суд ураховує позицію відповідачки, яка визнала позов у повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та згідно зі ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачкою, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved