Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому зазначило, що через неможливість судам здійснювати правосуддя під час воєнного стану на тимчасово окупованих територіях, Верховний Суд розпорядженням від 14.09.2022 року № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Токмакського районного суду Запорізької області на Хортицький районний суд м. Запоріжжя. Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 25.12.2008 року, отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідачка, станом на 11.06.2023 року, має заборгованість у сумі 120378,59 грн., \~яка складається\~з заборгованості\~за\~кредитом у\~сумі 98890, 94 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 21487, 65 грн., тому просив стягнути вказану суму заборгованості з відповідачки та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 11.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 02.11.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві зазначив про те, що у разі неявки в судове засідання представника банку, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, поважну причину не явки суду повідомила, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Як вбачається\~з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, [PERSON] зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Оскільки зазначена територія є тимчасово окупованою територією України, відповідачка повідомлялась про розгляд справи в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя у підготовчому судовому засіданні 02.11.2023 року о 10-00 годині та у судовому засіданні при розгляді справи по суті 23.11.2023 року, о 10-00 годині, шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/ . Відповідачка не скористалась можливістю, передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надала, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та\~ всебічно\~з`ясувавши\~обставини справи, розглянувши\~подані сторонами\~докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст.3,6,627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що 25.12.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, який є договором приєднання і складається із Анкети-заяви про приєднання, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до умов кредитного договору банк надав, а відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається з довідки, на ім`я [PERSON] був відкритий картковий рахунок та видана картка, остання картка видана № [NUMBER] з терміном дії до грудня 2025 року. Як вбачається\~з довідки\~ АТ\~КБ «ПриватБанк»,\~ \~кредитний ліміт\~по картці\~оформленої на\~ ім`я [PERSON] неодноразово змінювався, останній раз кредитний ліміт було зменшено 26.12.2022 року до суми 00 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість у [PERSON] перед банком, на 11.06.2023 року, становить 120378,59 грн., \~яка складається\~з заборгованості\~за\~кредитом у\~сумі 98890,94 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 21487, 65 грн. Зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка [PERSON] активно користувалась кредитними коштами, а також періодично сплачувала суми на погашення кредиту. Останні внесення клієнтом на погашення заборгованості відбулися 28.05.2022 року на суму 689 грн.,31.07.2022 року на суму 126,06 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, матеріали\~\~справи не містять, а відповідачка такі докази суду не надала. Відповідно до ч.1ст. 625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе обов`язки належним чином не виконувала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 120378,59 грн., \~яка складається\~з заборгованості\~за\~кредитом у\~сумі 98890, 94 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 21487, 65 грн., відзив на позов суду не надала, доводів, які викладені у позовній заяві та суми заборгованості, не спростувала, суд вважає позовні вимоги позивача у частині стягнення суми заборгованості обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору.

Outcome: approved