Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

До суду звернулась представник позивача [PERSON] адвокат Куценко Н.В. з позовною заявою у якій просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . Відомості про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] внести в актовий запис про її народження, а також у графу відомості про батька змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 вересня 2008 року позивачка та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Від спільного подружнього життя в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що виконавчим комітетом Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідалний актовий запис №5 та видано свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21 грудня 2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17 березня 2022 року шлюб розірвано, з того час відповідач не бачив дитину. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованість в її подальшої долі, не цікавиться успіхами доньки, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема-не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі. Необхідним для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти-створились умови. Які шкодять інтересам дитини. Відповідач як батько на якого законом покладені обов`язки на виховання, їх не виконує. Не бере педагогічної. Матеріальної, грошової, посильно трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з блоку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. У зв`язку з цим вона звернулась до відділу служби у справах дітей Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що її було рекомендовано звернутися до суду. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком. Свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, передала свої повноваження по справі адвокату Куценко Н.В. Представник позивача Куценко Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги визнає. Відзиву з запереченнями надано не було. Представник третьої особи без самостійних вимог від органу опіки та піклування Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю. Вислухав представник позивача, дослідивши матеріали справи слід прийти до думки про можливість задоволення заявлених позовних вимог частково: З копії паспорта слід, що позивачка [PERSON] є громадянкою України. (а.с.5) Згдіно копії паспорта відповідача [PERSON] є громадянином України.(а.с.6) За карткою платника податків позивачка [PERSON] має реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] .(а.с.8) За копією картки фізичної особи-платника податків відповідач [PERSON] отримав ідентифікаційний номер [NUMBER] .(а.с.7) З копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що 21 грудня 2012 року складено актовий запис №5 Виконавчим комітетом Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області. (а.с.10) За рішення від 17 березня 2022 року Баришівського районного суду Київської області між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано.(а.с.17-19) За рішенням від 17 березня 2022 року Баришівського районного суду Київської області з відповідача [PERSON] були стягненно аліменти на користь позивачки на той час [PERSON] для утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частина від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення донькою повноліття.(а.с.20-21) Згідно копії свідоцтва про шлюб слід, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 червня 2022 року про що складено актовий запис №34 у Новоселицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франковськ). Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.11) Згідно витягу №987 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб про те, що позивачка [PERSON] має реєстрацію в [ADDRESS] з членами родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.23) За характеристикою директора та класного керівника Новоселицького ліцею №1 Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області слід, що малолітня [PERSON] добре характеризується як учениця, встигає по всім дисциплінам, має багато друзів з якими підтримує дружні стосунки. Мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, бере участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкується з вчителями , класним керівником. Хвилюється за навчання та виховання дитини. Бере участь у загальношкільних та класних батьківських зборах, тато батьківські збори не відвідує, вихованням дитини не займається.(а.с.12) З службової характеристики позивачки [PERSON] слід, що вона добре характеризується за місцем своєї служби .(а.с.13) Як слід з заяви відповідача [PERSON] , яка нотаріальна завірена, що він надав згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] і просив в подальшому розглядати цивільну справу стосовно по розгляду позбавлення його батьківських прав без його участі.(а.с.24) З рішення від 08 вересня 2023 року №225 Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області виконавчого комітету слід, що був затверджений висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . За висновка щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] слід, що батько дитини не бере участі в її вихованні та утриманні вважають доцільним позбавити його батьківських прав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.2,ч.3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За ч.3 ст.164 СК України слід, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у долі неповнолітніх дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, як було встановлено судом, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу не створює умов для її існування. Нотаріально завірив свою згоду добровільно позбавити його батьківських прав. Вимоги позивачки в цій частині позовних вимог законні та підлягають задоволенню. Стосовно зміни прізвища малолітньої [PERSON] [INFO] народженн,я суд в цій частині позовних вимог приходить до висновку про відмову у їх задоволенні. Як слід з ч.2, ч.3 ст.148 СК України, що у разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Позивачка у своєї позовній заяві з додатками не надала будь яких доказів та не обґрунтувала підстав для зміни прізвища доньки. Як вбачається з матеріалів справи, що вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , проживає у шлюбі з іншим чоловіком від якого має другу дитину і бажає щоб старша донька також носила прізвища другого чоловіка. При цьому позивачкою не було врахована згода дитина змінити своє прізвище на інше, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Як слід з ч.5 ст.148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Позивачкою ставилось питання про позбавлення батьківських прав відповідача, який є батьком дитини, позовні вимоги були задоволені будь яких заперечень відповідачем, стосовно зміни прізвища дитини не було, спір між сторонами з цього питання не виник. У позивачки маються підстави вирішити зміну прізвища поза судом та ініціювати внесення змін прізвище доньки у відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.12011 року за №55/18793 та затверджені Міністром юстиції України 12.01.2011року №9/5 слід, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Оскільки відповідно до ч.1,п.1ч.2 ст. 141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial