Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , де просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь майнову шкоду у сумі 42901 грн. та моральну шкоду у сумі 100000 грн., завдані її малолітньому сину [PERSON] ушкодженням здоров`я внаслідок скоєння злочину малолітнім сином відповідачів, [PERSON] . Також просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 5000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 20.05.2021 близько 20.15 год. у тенісному клубі «Прем`єр» за адресою : [ADDRESS] неповнолітній [PERSON] в ході конфлікту застосував фізичну силу до її малолітнього сина [PERSON] , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.07.2021 [PERSON] була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.. 184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення. Постановою СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 06.10.2021 року закрито кримінальне провадження за фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] з підстав не досягнення особою, що скоїла кримінальне правопорушення, віку, з якого настає кримінальна відповідальність. Вважає, що вина [PERSON] у скоєному підтверджується висновком СМЕ, матеріалами кримінального провадження. Вказала, що діями неповнолітнього сина відповідачів їй спричинені матеріальні збитки у вигляді витрат на діагностичне обстеження і лікування її сина, [PERSON] , у сумі 2077 грн., також ним було пройдено реабілітаційний курс лікування в СП «Райдуга» терміном 21 добу вартістю 40 824 грн., крім того кримінальним правопорушенням її сину також спричинено і моральну шкоду розмірі 100 000 гривень. Моральну шкоду обґрунтувала тим, що [PERSON] зазнав фізичного болю та страждань у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, душевного болю, не міг багато ночей нормально спати, задовольняти свої фізичні потреби у звязку з ушкодженням, не міг вести звичайний спосіб життя, його фізичний стан на деякий час погіршився, він не зміг провести запланований відпочинок у дитячому закладі оздоровлення та відпочинку « [INFO] ». Крім того, як вказала позивач, довелося обмежити відвідування тенісного корту, перевестись у іншу школу. Добровільно відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі відповідачі відмовляються, при цьому вона вважає, що, як потерпіла сторона і цивільний позивач, має право на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Оскільки дії [PERSON] мають ознаки кримінального правопорушення, але він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, відповідальність за спричинену ним шкоду повинні нести батьки. Представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокатом Потребою С.М. подано відзив на позов, де він позовних вимог не визнав. Вказав, що батьки (усиновителі) або опікуни несуть майнову відповідальність лише у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком несумлінного здійснення або ухилення батьками від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Постановою Полтавського апеляційного суду від 9 вересня 2021 року постанова Крюківського районного суду від 21.07.2021 у справі 537/2798/21 скасована, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.І ст.184 КУпАП відносно [PERSON] закрите за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, як вважає, вказаною постановою апеляційного суду встановлено недоведеність вини [PERSON] в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її малолітнього сина [PERSON] та відсутність належних доказів на підтвердження наявності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. За фактом події, яка сталася 20.05.2021, стосовно відповідача [PERSON] , батька неповнолітнього, взагалі не вирішувалось питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків по вихованню сина. Вважає, що вина відповідачів у нездійсненні належного виховання, нагляду та контролю за їхнім малолітнім сином, [PERSON] , належними та допустимими доказами не доведена, а тому вони не несуть відповідальності за дії малолітнього сина. Зазначив, що надані позивачем документи не є беззаперечними доказами завдання ушкоджень здоров`ю [PERSON] саме сином відповідачів і саме в результаті конфліктної ситуації, яка сталася між ними 20.05.2021. Наявність у висновку експерта формулювання «можливо в указаний термін і при вказаних обставинах у постанові та підекспертним» є припущенням, а не фактом. Також вважає недоведеним як факт заподіяння, так і розмір матеріальної та моральної шкоди, який не повинен призводити до безпідставного збагачення. На думку представника відповідачів належним відповідачем у справі повинно бути ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», яке згідно норм Закону України «Про освіту» є закладом освіти (у сфері спорту та відпочинку), і відповідно до ст.1178 ЦК України повинно нести відповідальність за шкоду, завдану малолітніми особами, які в момент заподіяння шкоди перебували під його наглядом, оскільки на час виникнення конфлікту та можливого завдання сину позивача тілесних ушкоджень малолітні особи перебували під наглядом ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр». Від позивача до суду також подано відповідь на відзив, де [PERSON] вказала, що суд апеляційної інстанції скасував постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] з тих підстав, що протокол в справі про адміністративне правопорушення було складено працівниками поліції за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тоді як необхідно було складати протокол за ч.4 ст. 184 КУпАП, тобто за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність. Вважає, що саме некомпетентність працівників поліції при складанні протоколу в справі про адміністративне правопорушення і дала можливість [PERSON] уникнути адміністративної відповідальності, незважаючи на те, що в протоколі вона власноручно надала пояснення про визнання вини. Вказала, що потерпілий має право на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і кожен з батьків в повній мірі має права та обов`язки щодо належного виховання своєї дитини та несе матеріальну відповідальність за її діяння, несе відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських прав і обов"язків особистого характеру, які закріплені у главі 13 Сімейного Кодексу України. Оскільки малолітній [PERSON] перебував на вихованні та утриманні відповідачів, які не в повній мірі здійснювали свої обов"язки з виховання дитини, саме вони повинні відповідати за позовом. Вважає, що ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не може нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки обов"язок відшкодувати завдану шкоду не може бути покладено на заклади дошкільної освіти дітей, тобто на заклад, де діти знаходяться лише незначний час. Оскільки малолітні діти знаходяться під наглядом тенісного клубу незначний час під час тренувань (декілька годин), ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не може нести відповідальність. Представником відповідачів адвокатом Потребою С.М. подано заперечення на відзив, де він вказав, вина відповідачів у нездійсненні належного виховання, нагляду та контролю за їхнім малолітнім сином, [PERSON] , не доведена, як і не доведено вини малолітнього [PERSON] у начебто скоєнні злочину, оскільки єдиним допустимим доказом у даному випадку може бути виключно вирок суду, що набрав законної сили. Вважає, що твердження позивача щодо неналежності, як відповідача, ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», який є закладом позашкільної освіти, є помилковими. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.10.2022 залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр». ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» подано письмові пояснення у справі, де представник адвокат Веснянко О.М. вказав, що товариство не є навчальним закладом, ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не мас ліцензії, яка б надавала право здійснювати освітню діяльність, на яку натякають сторони, в діях товариства відсутня вина та протиправна поведінка. Просив взяти до уваги, що згідно законодавства відповідальність перед потерпілим несуть батьки малолітньої особи, яка завдала шкоди, а у відповідних випадках - навчальні заклади, якщо шкода виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім у час знаходження його під наглядом закладу. Під час конфлікту [PERSON] не перебував під наглядом товариства, адже таких зобов`язань на себе товариство не брало. Вказав, що у штаті товариства і в трудових відносинах з ним перебуває: керівник підприємства (Шевченко Дмитро), два адміністратори, один бухгалтер, один електрик і два охоронника. В трудових відносинах з ТОВ ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не перебувають вчителі, вихователі, тренери, інструктори чи будь-які інші фахівці, що мають відношення до освітнього процесу, освітньої діяльності, навчально-тренувальних занять. Конфлікт між неповнолітніми стався 20.05.2021 о 20 годині 15 хвилин, тобто у вечірній час на території спортивно-оздоровчого комплексу по [ADDRESS] , де товариство здійснює господарську діяльність, але не як навчальний заклад. Зазначив, що доступ до спортивно-оздоровчого комплексу вільний, перебування дітей на території ТОВ «Тенісний Клуб «Прем`єр» дозволено тільки під наглядом батьків, товариство не несе відповідальності за безпеку та здоров`я дітей і дорослих. Вказав, що відсутні докази того, що ТОВ "Тенісний клуб "Прем"єр", як навчальний заклад, взяло на себе обов`язок здійснювати нагляд за дітьми, згадані малолітні діти не є учнями чи вихованцями товариства, товариство не приймає участі в їх навчанні чи в освітньому процесі, з вказаними дітьми чи їх законними представниками не укладалися договори про надання освітніх/навчальних/тренувальних послуг. Вважає, що між дітьми стався конфлікт в той час коли батьки були неуважними, необережними, так як не забезпечили належного батьківського нагляду. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі з підстав, вказаних у позові та відповіді на відзив, просили їх задовільнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Потреба С.М. позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві та заперечення. Представник третьої особи ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» адвокат Веснянко О.М. проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Надав суду пояснення, аналогічні письмовим поясненням, долученим до справи. Допитаний судом свідок [PERSON] вказав суду, що він є інспектором поліціх та дійсно складав відносно [PERSON] протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. У відповідності до приписів ст. 4 ЦПК України захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір"ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Постановою дізнавача сектору дізнання відділення відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 06.10.2021 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12021175530000690 від 17.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яка набрала законної сили, кримінальне провадження закрито у зв"язку з недосягненням особою, що спричинила тілесні ушкодження потерпілому, віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Як вбачається з постанови органом дізнання встановлено, що 17.09.2021 до чергової частини ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області надійшла заява від [PERSON] з приводу того, що 20.05.2021 близько 20 год. 15 хв невстановлена особа, перебуваючи на території ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», що розташований по вул. Флотській, 3 в м. Кременчуці, нанесла тілесні ушкодження [PERSON] . Сторони у справі визнають, що 20.05.2021 близько 20 год. 15 хв на території ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» між малолітніми [PERSON] та [PERSON] відбувся конфлікт, проте стороною відповідача заперечується завдання ушкоджень здоров`ю [PERSON] саме сином відповідачів і саме в результаті конфліктної ситуації, яка сталася між ними 20.05.2021. Суд вважає доведеним факт завдання шкоди малолітньому [PERSON] у вказаний у постанові дізнавача від 06.10.2021 час та місці малолітнім сином відповідачів [PERSON] . Так, як вказано у постанові, під час досудового розслідування встановлено, що [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносин взяв руками за голову малолітнього [PERSON] та вдарив головою об стінку, завдавши останньому тілесних ушкоджень, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров"я. Сторонами не заперечується, що в ході проведення дізнання були допитані в тому числі малолітні [PERSON] , [PERSON] , проведена судово-медична експертиза. У мотивувальній частині постанови указано, що у даному випадку відсутній суб`єкт вчинення злочину, оскільки особа, яка спричинила тілесні ушкодження, не досягла віку кримінальної відповідальності. Тобто постановою дізнавача кримінальне провадження закрито не з підстав невинуватості [PERSON] , а через відсутність складової частини кримінального правопорушення - суб`єкту правопорушення через недосягнення особою, яка його скоїла, віку кримінальної відповідальності. Крім того судом досліджено письмові докази, що містяться у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , зокрема письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , надані дізнавачу, з яких вбачається, що обидві малолітні дитини підтверджують факт нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] у ході конфлікту 20.05.2021 у приміщенні ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр». Також суд вважає доведеним наявність причинно-наслідкового зв`язку між винними та протиправними діями малолітнього [PERSON] та шкодою, завданою малолітньому [PERSON] . Так, згідно висновку експерта № 970 від 06.11.2021 у [PERSON] при проведенні судово-медичної експертизи [PERSON] та з урахуванням даних медичної документації на його ім"я виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м"яких тканин потиличної ділянки, підшкірної гематоми лівого ліктьового суглобу, які утворилися від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо в указаний термін і при вказаних обставинах у постанові про призначення експертизи та підекспертним, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров"я. Тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми лівого ліктьового суглобу могло утворитися при падінні з висоти власного зросту чи при наданні тілу прискорення, про що свідчить локалізація. Експертом зроблено висновок з врахуванням у тому числі медичних висновків спеціалістів від 21.05.2021, тобто зроблених у день події. Разом з цим суд зазначає, що посилання представників позивача на норми кримінально-процесуального законодавства в обгрунтування підстав позову, як і на посилання, що шкода завдана саме злочином, скоєним малолітнім [PERSON] , є помилковим. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Що стосується розміру шкоди, суд вважає, що належними доказами, дослідженими у судовому засіданні, доводяться витрати [PERSON] на лікування малолітнього сина у зв`язку з ушкодженням здоров`я на суму 1477 грн. 90 коп. З консультаційного висновку спеціаліста від 21.05.2021 вбачається, що [PERSON] визначено план обстеження. В тому числі призначено проведення КТ головного мозку, прийом магнезії 1р. в день, нейроксону 2 р. в день протягом 2 тижнів, кардонату 2 р. в день протягом 10 днів та інш. З довідки травматолога від 20.05.2021 вбачається, що проведено рентгенографію, згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 25.05.2021 проведено огляд неврологом [PERSON] та визначено подальше лікування. Позивачем надано до суду копії квитанцій, що підтверджують оплату призначеного спеціалістами лікування [PERSON] , а саме: на оплату кардонату від 31.05.2021 на суму 226,90 грн., МЗКТ головного мозку від 21.05.2021 на суму 640 грн., нейроксону від 21.05.2021 на суму 341 грн., консультацію дитячого невролога від 21.05.2021 на суму 270 грн., а тому суд вважає доведеною суму витрат на лікування у розмірі 1477 грн. 90 коп. Інші витрати на лікування суд вважає недоведеними. Так, з наданої суду квитанції на оплату консультації психолога, датованої 27.06.2021, не вбачається у зв`язку з чим та кому надавалася консультація. Заява ФОП [PERSON] без дати про виділення путівки в санаторій-профілакторій "Портовик" для [PERSON] в супроводі матері [PERSON] з 01.09.2021 із зобов"язанням опрати та рахунок № 91 від 02/07/2021 на суму 40824 грн. не підтверджують здійснення витрат та отримання послуги. Клопотань про витребування доказів на підтвердження здійснення таких витрат стороною позивача не заявлялося, хоча таке право роз`яснювалося судом. Розрахункова квитанція на ім"я [PERSON] за сплату послуги з копіювання документів на суму 170 грн від 03.02.2022 (дата подачі позову) не є підтвердженням витрат цієї суми на лікування малолітнього сина позивача і не є шкодою, ці витрати можуть бути віднесені до судових витрат. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою розуміють втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц). Зважаючи на те, що малолітній [PERSON] зазнав фізичного болю внаслідок ушкодження здоров`я через протиправну поведінку малолітнього [PERSON] , душевних страждань, через вчинення щодо нього протиправного діяння, змушений був міняти звичайний спосіб життя, враховуючи ступінь тяжкості тілесного ушкодження та тривалість лікування (згідно консультаційного висновку спеціаліста № 5389 від 25.05.2021 лікування призначалося на 10 денний строк та не може становити більше 21 дня), вік постраждалого, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає достатнім розміром моральної шкоди суму у 10000 грн. Згідно до ч.1, 2, 4 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров`я чи іншого закладу, що зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов`язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо малолітня особа завдала шкоди як з вини батьків (усиновлювачів) або опікуна, так і з вини закладів або особи, що зобов`язані здійснювати нагляд за нею, батьки (усиновлювачі), опікун, такі заклади та особа зобов`язані відшкодувати шкоду у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду. Судом роз`яснювалося представникам позивача право заявити клопотання про залучення до участі у справі, як співвідповідача, ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», інших осіб, зокрема тренера, роз`яснювалися наслідки невчинення відповідних дій. Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти залучення до участі в розгляді справи ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», як співвідповідача, так і інших осіб, вважали, що за позовом повинні відповідати саме батьки малолітнього [PERSON] , які є відповідачами у справі, тому судом ТОВ "Тенісний клуб "Прем"єр" було залучено до участі в справі, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. При цьому судом також роз`яснювалося, що тягар доведення лежить саме на сторонах у справі. Суд констатує, що обов`язок відшкодування шкоди виникає у навчального закладу, закладу охорони здоров`я чи іншого закладу, що зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, а також у особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору. Тобто, цей обов`язок може виникнути не лише у навчального закладу. З ЄДРЮОФОПГФ вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» з 08.04.2019 є освіта у сфері спорту та відплчинку (КВЕД: клас 85.51включає у тому числі спортивне навчання (бейсболу, баскетболу, крикету, футболу тощо), послуги професійних спортивних інструкторів, учителів, тренерів). До складу товариства входить філія (заклад) позашкільної освіти ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», згідно з ЄДРЮОФОПГФ з 22.08.2020 основним видом діяльності якої є «інші види освіти» (КВЕД: клас 85.59 включає у тому числі освіту, не обумовлену будь-якими рівнями). Відповідно до Положення філії (закладу) позашкільної освіти ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», затвердженого 01.08.2020, філія діє на підставі і в межах, встановлених законодавством України, Статутом товариства та цим Положенням, з дотриманням норм і правил по охороні праці, техніці безпеки. Основні завдання та напрямки діяльності філії визначені у п. 4 Положення та включають в тому числі надання бази для підготовки спортсменів з тенісу, створення умов для здобуття особами відповідних навичок тощо. Статуту ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» суду не надано, не надано також і доказів, які б підтверджували відсутність ліцензії на здійснення освітньої діяльності. Крім того, згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про позашкільну освіту» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) ліцензування освітньої діяльності може здійснюватися за рішенням засновника (засновників) закладу позашкільної освіти. Тобто, ліцензування у сфері позашкільної освіти є правом, а не обов`язком. Система позашкільної освіти включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти ( ст.1 цього Закону). Заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів. Суд вважає доведеним доказами завдання шкоди малолітньому [PERSON] 20.05.2021 близько 20.15 год. на території ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» за адресою : м. Кременчук, вул. Флотська, б.3. При цьму письмовими доказами спростовуються твердження представника третьої особи щодо того, що ні [PERSON] , ні [PERSON] не отримували послуг товариства з навчання тенісу, не були вихованцями товариства і у товариства відсутні договорні відносини про надання їм послуг. Так, з характеристики [PERSON] від 27.07.2021 № 39 вбачається, що [PERSON] відвідував групові дитячі заняття з тенісу у ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр». Згідно з характеристикою від 08.09.2021 № 18-1 [PERSON] відвідував групові дитячі заняття з тенісу у ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр». Вказані характеристики надані на фірмовому бланку товариства за підписом директора товариства [PERSON] та проставленням печатки товариства. Отримання послуг із занять з тенісу малолітніми дітьми сторін підтверджується і їхніми представниками у суді, як і проведення оплати цих послуг. З наданих дізнавачу письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що тілесні ушкодження були завдані [PERSON] відразу післі закінчення тренування і до передачі малолітніх дітей під нагляд батьків, які не мають доступу до тренувальної зали. Представники сторін у судовому засіданні підтвердили, що доступ до зали, де проводяться заняття з тенісу, батьки не мають. Тобто, на момент події діти сторін не могли перебувати під наглядом батьків. Рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.10.2020 «Про відмову в наданні земельної ділянки в постійне користування в м. Кременчуці», згідно якого товариству відмовлено у наданні у постійне користування, як закладу позашкільної освіти, земельної ділянки у зв"язку з відсутністю на момент прийняття рішення реєстрації у ЄДРЮОФОПГФ, як закладу позашкільної освіти, не може слугувати доказом того, що товариство не є закладом, що зобов`язаний був здійснювати нагляд за неповнолітніми дітьми, як про це стверджує представник третьої особи. Видача розпорядження, затвердженого директором товариства, що вводиться в дію з 01.09.2020, про те, що ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не несе відповідальності в тому числі за безпеку та здоров`я дітей і дорослих, а також зазначення у Положенні філії (закладу) позашкільної освіти ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» про те, що нагляд за неповнолітніми, малолітніми особами, які перебувають на території спортивно-оздоровчого комплексу, майданчиках здійснюють їх батьки чи законні представники також не є доказом відсутності обов`язку у товариства здійснювати нагляд за малолітніми дітьми в силу закону. Зазаначення у вказаних документах про перебування дітей на території товариства тільки під наглядом батьків не свідчить про те, що батькам була забезпечена така можливість товариством. У штатному розписі ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» та філії, що надані суду, дійсно відсутні посади тренера, проте трудові обов`язки можуть здійснюватися і на підставі письмових договорів. Як з пояснень представників сторін, так і з письмових пояснень, наданих дізнавачу, інших письмових доказів, в тому числі письмових характеристик малолітніх вихованців, що надані ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», вбачається, що заняття проводилися з тренерами, у день події в тому числі. В письмових характеристиках, наданих третьою особою, вказується, що малолітні [PERSON] та [PERSON] «виконують дані доручення тренера», отже фактично підтверджується здійсненні тренерської діяльності у товаристві і наявність відносин між товариством та тренером. Судом було задоволено клопотання сторони відповідачів про виклик у судове засідання та допит, як свідків, [PERSON] , який на момен події був директором товариства, та [PERSON] , який тренував малолітніх [PERSON] та [PERSON] протягом періоду відвідування занять, проте вказані свідки до суду, неодноразово будучи повідомленими належним чином про час та місце слухання справи, не з`являлися, сторони вважали за можливе закінчити дослідження доказів без їхнього допиту. Представником третьої особи у суді надавалися пояснення, відповідно до яких йому не відомо, на якій правовій підставі здійснювалися заняття з тенісу на території клубу, якими особами (тренерами), чи є у цих осіб договірні відносини з товариством на здійснення діяльності з тренування дітей. Отже, суду не доведено, що ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не є закладом, що зобов`язаний був здійснювати нагляд за неповнолітнім [PERSON] , товариством також не доведено, що [PERSON] повинен був перебувати під наглядом особи, яка повинна була здійснювати нагляд на підставі договору (тренер). Посилання представників позивача на те, що ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр» не може нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки обов`язок відшкодувати завдану шкоду не може бути покладено на заклад, де діти знаходяться лише незначний час, суд вважає помилковим, оскільки це стосується виключно неможливості нести відповідальність за шкоду внаслідок неналежного здійснення виховного процесу закладом, а не неналежного нагляду закладу. Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Для виконання цих завдань батьки наділяються низкою прав, і перш за все переважним правом перед іншими особами на особисте виховання своєї дитини (ч. 1 ст. 151 СК України). Згідно з ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З копії довідки керівника родинного центру «Лелека» від 26.07.2021 вбачається, що починаючи з 2019 року [PERSON] відвідує Родинний центр «Лелека» (денний табір кілька разів на рік, періодично групу продавженого дня, майстер-класи та загально-розважальні заходи), характеризується позитивно: на заняттях поводиться завжди у рамках вікової норми, соціально адаптований, гарно налагоджує комунікативні зв`язки, вміє домовлятися, не проявляє ознак агресії, доглянутий та охайний. На заняття [PERSON] приводить мати, [PERSON] , конфліктів з дитиною чи матір`ю не було. Згідно з характеристикою [PERSON] , наданою Кременчуцьким ліцеем № 10 «Лінгвіст» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 27.07.2021, дитина навчалася у ліцеї з 2019 року, має навчальні досягнення високого та достатнього рівня, багато читає. Учень дотримується правил розпорядку освітнього закладу, добре співпрацює у парі, групі, стриманий, розсудливий, самостійний. Прохання та вимоги вчителів виконує, не схильний до порушень, не стоїть на внутрішньошкільному контролі. Батьки приділяють належну увагу вихованню сина, піклуються про всесторонній розвиток дитини, підтримують контакт з класним керівником, дослухаються до порад вчителів. Мама дитини, [PERSON] , бере активну участь у батьківській спільноті, надає посильну волонтерську допомогу учнівському колективу з різних питань. Характеристика [PERSON] надана також ТОВ «Тенісний клуб «Прем`єр», відповідно до цієї характеристики від 27.07.2021 [PERSON] відвідує групові дитячі заняття з тенісу, завжди має охайний вигляд, товариський, добре співпрацює у групі, спокійно виконує доручення тренера, за час занять конфліктів з ним ніколи не було, на заняття [PERSON] завжди приводить мати, своєчасно, без запізнень. Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2021 в справі № 537/2798/21 скасовано постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 липня 2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а провадження у справі закрито. Отже, батьками [PERSON] вживаються заходи з виховання сина, вони піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проте суд вважає, що стороною відповідачів не доведено, що таке виховання є достатнім та унеможливлює протиправну поведінку [PERSON] . Сам факт завдання малолітнім сином відповідачів шкоди у вигляді ушкодження здоров`я потерпілому, а саме легкого тілесного ушкодження, що потягнуло короткочасний розгляд здоров`я, спосіб нанесення тілесного ушкодження [PERSON] , встановлений дізнанням, вже свідчить про недостатність здійснення виховних заходів батьками щодо поваги прав інших осіб, духовного та морального розвитку дитини. Посилання представника відповідачів на те, що ні [PERSON] , ні [PERSON] не притягнуті до відповідальності за ухилення від передбачених обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини і постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2021 констатовано відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 чт. 184 КК України, в діях [PERSON] , а також на недоведення належними доказами несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітнім сином, на думку суду, не можуть свідчити про належне і достатнє відповідальне ставлення відповідачів до виховання сина, яким є своєчасний контроль за поведінкою дитини, систематичне проведення виховної роботи та бесід, роз`яснення можливих негативних наслідків її неправомірної поведінки. Суду не заявлялись клопотання про виклик та допит у якості свідків осіб (класного керівника, вчителів, сусідів), покази яких, за наявності інших належних та допустимих доказів, могли б свідчити про те, що завдана малолітнім шкода не є наслідком несумлінного здійснення відповідачами виховання. На підставі викладеного суд визначає відповідальність батьків у розмірі 40% з огляду на наявність позитивних характеристик та відсутність можливості здійснювати нагляд за малолітнім сином у момент події. 60% відповідальності, на думку суду, повинен нести заклад чи особа, які не забезпечили необхідного і належного догляду за малолітніми дітьми, внаслідок чого [PERSON] завдано шкоди. Доказами, зазначеними вище, підтверджується, що тілесні ушкодження потерпілому були завдані до передачі малолітніх дітей під нагляд батькам. Оскільки позовні вимоги [PERSON] пред`явлені виключно до батьків малолітнього [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] 591 грн. 16 коп. матеріальної шкоди, що становить 40% від 1477,90 грн., та 4000 грн. моральної шкоди, завданої малолітньому [PERSON] , що становить 40% від 10000 грн.

Outcome: partial