Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

29.03.2023 року [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкова Ірина Іванівна, у якому просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] в м.Дніпрі, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, у тому числі, квартири за адресою: [ADDRESS] , яку рідний брат прийняв у спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. 27.09.2022 року вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] рідного брата [PERSON] , цього ж дня державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.І. заведено спадкову справу № 506/2022. 03.03.2023 року постановою державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.І. відмовлено у видачі свідоцтва через несвоєчасність подання заяви позивачкою [PERSON] . Однак позивачка не звернулася до нотаріуса своєчасно через низку підстав, а саме, тяжку хворобу матері [PERSON] , в листопаді 2021 року їй діагностували рак молочної залози та інші захворювання, через що вона потребувала стороннього догляду та допомоги з боку доньки [PERSON] , потім в лютому 2022 року почалася збройна агресія російської федерації, оголошення військового стану, погіршення стану здоров`я матері припало на лютий-квітень 2022 року, тому своєчасно не змогла звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини просить суд визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] у м.Дніпрі, тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори відповідної заяви. Ухвалою суду від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 21.09.2023 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про судовий розгляд за її відсутності та ухвалення судового рішення відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні представник позивачка адвокат Лабовкін О.О. позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні наполягав. Суд, вислухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті м.Дніпро, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) складено відповідний актовий запис № 2103, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 05.10.2001 року, [PERSON] одружилася з [PERSON] , після одруження прізвище дружини « [PERSON] », актовий запис № 411 складений ВРАГС Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська. Згідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.07.2015 року, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , індексний номер 40613924, видавник Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Зі спадкової справи № 506/2022 судом встановлено, що 27.09.2022 року позивачка звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] рідного брата [PERSON] , цього ж дня державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.І. заведено спадкову справу № 506/2022. 03.03.2023 року постановою державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.І. відмовлено у видачі свідоцтва через несвоєчасність подання заяви позивачкою [PERSON] . З медичних документів : медичної карти, медичного запису лікаря від 09.11.2021 року, довідки КП «ДОКОД «ДОР» ультразвукового дослідження молочної залози № 53285 від 09.11.2021 року тощо судом встановлено , що у матері позивачки [PERSON] діагностовано захворювання злоякісне новоутворення центральної частини правої молочної залози та проходження лікування [PERSON] впродовж лютого-червня 2022 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.08.2022 року, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem, яка означає: У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Позивач у своєму позові посилається на те, що її рідний брат [PERSON] помер [INFO] , вона мала право звернутися до нотаріуса до 23.04.2022 року, однак в листопаді 2021 року у її матері діагностували онкологічне захворювання, 24.02.2022 року почалася війна, різке погіршення стану здоров`я матері позивачки почалося саме в лютому 2022 року, вона періодично перебувала на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з тяжким захворюванням та станом здоров`я мати потребувала сторонньої допомоги та догляду з боку доньки позивачки [PERSON] , [INFO] мати позивачки [PERSON] померла, в зв`язку з переліченим позивачка не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, а тому нею пропущений строк, визначений ст. 1270 ЦК України, з поважних причин. При цьому суд приймає до уваги також зміни у законодавстві, спричинені запровадженням воєнного стану. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №209, яка набрала чинності 06.03.2022 р., було внесено зміни до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164, зокрема, її було доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється». Таким чином, суд бере до уваги, що сукупність обставин, зумовлених, в тому числі, запровадженням воєнного стану у зв`язку із початком збройної агресії Російської Федерації по відношенню до України, тяжка хвороба та смерть 26.07.2022 року матері позивача, що зумовило необхідність в догляді хворої позивачкою, зміни в законодавстві створили для позивача об`єктивні труднощі у своєчасному зверненні із заявою про прийняття спадщини. Також суд бере до уваги, що спору щодо спадкового майна станом на час розгляду цієї справи не існує, а тому надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб і відповідатиме засадам розумності, справедливості та добросовісності у цивільних відносинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved