Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Зі спадкоємців на день смерті наявний тільки син [PERSON] .. Її чоловік [PERSON] помер ще [INFO] . Проте, коли позивач звернувся до державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, в цілому, та земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0286 га з кадастровим номером 5924786700:04:005:0143; та для ведення особистого селянського господарства площею 0,4714 га з кадастровим номером 5924786700:04:005:0144, розташовані в [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але йому було відмовлено, оскільки для оформлення спадкових прав нотаріусу необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач позбавлений такої можливості у зв`язку з тим, що їх втрачено, а відновити немає можливості. Також, відповідно до вказаної постанови нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. До того, ж відповідно до свідоцтва про народження позивача в графі мати помилково вказано ім`я спадкодавиці російською « [PERSON] », в зв`язку з чим виникають сумніви, щодо спорідненості позивача та [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач вимущений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] на земельні ділянки цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,0286 га, під кадастровим номером 5924786700:04:005:0143, для ведення особистого селянського господарства площею 0,4714 га, під кадастровим номером 5924786700:04:005:0144 та на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник відповідача по справі Миколаївської сільської рада Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явилась, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СКУ [INFO] народилась [PERSON] (а.с.23). 10.08.1954 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 13, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00031005024 (а.с.24). Відповідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.05.1963 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 6). За життя [PERSON] була виділена в особисту приватну власність земельна ділянка цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства та загальною площею 0,50 га, що підтверджується копією Архівного витягу з рішення № 31 Виконавчого комітету Постольненської сільської Ради народних депутатів Сумського району, Сумської області від 27 вересня 1993 року (а.с.7). В подальшому на підставі вказаного рішення було розроблено технічну документацію та зареєстровано дві земельні ділянки за адресою [ADDRESS] : цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,0286 га, під кадастровим номером 5924786700:04:005:0143 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,4714 га, під кадастровим номером 5924786700:04:005:0144, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5919639052021 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5919638992021 (а.с.8-13). Житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , первісно належав [PERSON] на підставі рішення Сумської районної ради від 21.04.1988 року, про що свідчить довідка Бюро технічної інвентаризації № 846-1-11/21 від 18.11.2021 року (а.с.14). В подальшому вказаний будинок було перереєстровано на [PERSON] і згідно Виписки з погосподарської книги Постольненської сільської ради за 2016-2020 роки і рахується за [PERSON] . З 01.01.2017 року Постольненська сільська рада ввійшла до складу Миколаївської сільської ради (а.с.15). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №350542656 право власності на житловий будинок в реєстрі не зареєстровано, відомості відсутні (а.с.16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.19) та після його смерті відкрилась спадщина на належне майно. Спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] в Сумській районній державній нотаріальній конторі не заводилось. Спадкоємці за законом першої черги дружина [PERSON] та син [PERSON] прийняли спадщину після померлого [INFO] [PERSON] відповідно до правил ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на час відкриття спадщини), як такі, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори від 13.10.2023 року (а.с. 21-22). Згідно довідки №108/04-042 від 14.05.2021 виданої Миколаївською сільською радою Сумського району Сумської області про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до смерті і на момент смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] мав такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] дружина; [PERSON] , [INFO] син (а.с.34). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.17) та після її смерті відкрилась спадщина на належне майно. Як вбачається з копії спадкової справи № 339/2004, відкритої до майна померлої [INFO] [PERSON] та листа Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області №503/02-14 від 18.05.2021 року до кола спадкоємців спадкодавця [PERSON] входить тільки один спадкоємець [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори (ч. 1 ст. 1269 ЦК) (а.с.20,30-44). Проте при зверненні [PERSON] , який діє як представник за довіреністю від імені [PERSON] до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в цілому, та земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0286 га з кадастровим номером 5924786700:04:005:0143; та для ведення особистого селянського господарства площею 0,4714 га з кадастровим номером 5924786700:04:005:0144, розташовані в [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , постановою нотаріуса від 13.10.2023 року йому було відмовлено (а.с.21). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується: -Спів\~падінням дати\~народження,\~місця народження\~та ім`ям\~та по\~батькові [PERSON] \~вказаним в\~витягу з\~державного реєстру\~актів цивільного\~стану \~громадян про\~державну реєстрацію\~народження відповідно\~до статей\~126,133,135\~СКУ з\~її свідоцтвом\~про смерть серії [NUMBER] (а.с.17,23). Співпадінням ім`я спадкодавці вказаним у Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00031005024, витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СКУ та з її свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17,23,24). Співпадінням прізвища,\~по батькові\~спадкодавці з\~вказаним в\~свідоцтві про\~народження позивача\~з вказаними\~в витягом\~з державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~про народження\~та з\~її свідоцтвом\~про смерть. (а.с.6,17,23). Встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] необхідне для розпорядження позивачем спадковим майном, оскільки постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Таким чином, суд вважає за необхідне заяву в частині встановлення факту родинних відносин задовольнити та встановити факт родинних відносин, а саме те, що:\~ [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, позивачам було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав на майно і через відсутність документів, що підтверджують права спадкодавиці [PERSON] на відповідне нерухоме майно та склад спадкового майна (21-22). Згідно абзацу 3 пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідност.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст.\~126\~ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до\~Законів України «Про державний земельний кадастр»\~та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із\~статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права власності на житловий будинок та земельні ділянки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved