Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користування майном шляхом повернення земельних ділянок, посилаючись на те, що вони є власниками земельних ділянок, які перебувають в оренді відповідача. Однак у зв`язку з тим, що [PERSON] визнаний недієздатним, а підписи в договорах оренди були поставлені його матір`ю [PERSON] , яка на момент їх підписання не мала права здійснювати підписи, оскільки на той час закінчився строк дії рішення про визнання недієздатним [PERSON] . Ухвалою від 15.03.2023 року було відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі. Ухвалою Новоселицького районного суду від 19.04.2023 року було закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по справі. 03.05.2023 року від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого він позов не визнав та просить в його задоволенні відмовити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки вважає дані договори укладеними, відповідачем жодних прав позивачів порушено не було, свої обов`язки по договорах вони виконують в повному обсязі та вчасно. Відсутність рішення суду про юридичну недієздатність одного з позивачів на момент підписання договорів не може свідчити про його фактичну дієздатність, оскільки інвалідність [PERSON] встановлена безстроково, а тому він в короткий період між дією двох рішень судів про визнання його недієздатним не міг видужати. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 30.12.2020 року між [PERSON] , [PERSON] та ПП Агрофірма «САБ» було укладено договори оренди земельних ділянок площею 0,52 гектари з кадастровим номером 7323082000:03:005:0151 та площею 0,89 з кадастровим номером 7323082000:03:002:0072 строком на 10 років до 30.12.2030 року. Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №354630647 та №354631090 від 16.11.2023 року вищевказані земельні ділянки належать на праві спільної часткової власності по частці обом позивачам. Крім того, із вищезазначених інформаційних довідок встановлено, що 06.05.2021 року зареєстрована по обох земельних ділянках інформація про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок між ПП Агрофірма «САБ» та позивачами на підставі договорів оренди від 30.12.2020 року. У зв`язку із цим, відповідно до ст.19 Закону України «Про оренду землі» із вказаної дати дані договори набрали чинності, і у відповідача виникло право оренди. Суд вважає не релевантним посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №145/2047/16-ц від 16.06.2020 року, оскільки по вказаній справі судами було встановлено відсутність волевиявлення позивача у формі підпису на договорі та визнання договору неукладеним, а по даній справі така обставина доведена не була. Таким чином, оскільки в розділі «Реквізити сторін» в графі орендодавець [PERSON] стоїть підпис, суд вважає ці договори укладеними, і у зв`язку із цим розглядає їх лише з точки зору можливої недійсності чи нікчемності з передбачених в позові підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, під час розгляду кожної цивільної справи суд повинен в першу чергу встановити, яке право позивача було порушене, не визнається, або оспорюється відповідачем, та у випадку доведеності неправомірних дій відповідача, захистити його у передбачений законом ефективний спосіб. По даній справі позивачі не посилаються на будь-яке порушення їхніх прав з боку відповідача, а більше того сама позивач [PERSON] зазначає, що вона порушила права іншого співвласника земельних ділянок [PERSON] , оскільки підписала договори оренди в період між дією двох рішень судів про визнання останнього недієздатним та призначенням її опікуном, тобто без повноважень. Виходячи із вказаного вище вбачається, що фактично права позивача [PERSON] жодним чином не були порушені. В свою чергу порушення прав позивача [PERSON] , на думку іншого позивача, відбулося нею самою. Мотивом порушення таких прав [PERSON] зазначає свою юридичну неграмотність та похилий вік, а тому вона під час підписання договорів була впевнена у наявності у неї такого права. Згідно рішення Новоселицького районного суду від 05.09.2018 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON] , строк дії рішення до 05.09.2020 року. Рішенням Новоселицького районного суду від 17.06.2021 року [PERSON] було визнано недієздатним та визначено строк рішення до 17.06.2023 року. Таким чином, відсутність діючого рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним та непризначення на період з 05.09.2020 року по 17.06.2021 року йому опікуна хоч і є формальною підставою для відсутності у [PERSON] повноважень на підписання будь-яких правочинів від його імені, однак не призвело до жодних порушень його прав з боку відповідача. ПП Агрофірма «САБ» виконує свої зобов`язання за договорами, оскільки регулярно сплачує орендну плату за 2021 та 2022 роки, що підтверджується Відомостями даного підприємства по виплаті орендної плати за вказані роки, про що відомо позивачам. Таким чином, слід зробити висновок що волевиявлення позивачів на укладення договорів було і воно було вільним. Враховуючи викладене, суд визнає, що фактично відповідач не допустив порушень прав позивачів, які підлягають захисту судом, а тому з цих підстав слід в задоволенні позову відмовити. Крім того, позивачі не вказують, яке саме право чи законний інтерес позивача [PERSON] були порушені. В позовній заяві позивачі посилаються на те, що договори оренди від імені [PERSON] підписала [PERSON] , оскільки остання не була обізнана та не знала, що рішення про визнання недієздатною особою діє протягом певного строку, тому і підписалася замість [PERSON] . Фактично мова йде про відсутність волевиявлення у формі підпису під час укладення договорів оренди, однак позивачами не було доведено, а відповідачем не визнано ті обставини, що підпис від імені [PERSON] вчинений іншою особою, як і не було доведено, що такий підпис ним взагалі не вчинявся, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було, а відповідач ці обставини не визнав. Крім того, посилання позивача [PERSON] на її похилий вік та юридичну неграмотність фактично могло бути підставою для визнання таких правочинів недійсними на підставі ст.229 ЦК України як такі, що вчинені під впливом помилки. Однак, для застосування такої підстави недійсності як помилка необхідно встановити, що особа помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, перелік яких зазначений у абзаці 2 частини 1 ст. 229 ЦК України. В свою чергу в позовній заяві відсутні будь-які посилання на такі обставини, оскільки позивачі не посилаються на те, що вони не розуміли правову природу правочину,\~їх права\~та обов`язки,\~такі властивості\~і якості\~майна,\~які значно\~знижують його\~цінність або\~можливість використання\~за цільовим\~призначенням,\~а тому\~в задоволенні\~позову про\~витребування майна\~у зв`язку\~із недійсністю\~договорів з\~цих підстав\~також слід\~відмовити. На підставі ст.19 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.16, 203 ЦК України, ст.2 ЦПК України,

Outcome: dismissed