Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Оліферук Ж.О., звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . У 2016 році подружні стосунки з відповідачем було припинено, а 08.02.2019 року шлюб між ними розірвано. Малолітній син залишився проживати разом з матір`ю. Судовим наказом Володарського районного суду Донецької області від 08.04.2020 року з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 06.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу припинення спільного проживання відповідач участі у вихованні сина не приймає, не навідує його, не цікавився його здоров`ям, життям у дитячому садочку, школі, востаннє спілкувався з ним телефоном ще у квітні 2016 року. З березня 2022 року неналежним чином виконує обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість, розмір якої відповідно до проведеного державним виконавцем розрахунку складає 78388 гривень. Крім того, з початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну у лютому 2022 року відповідач [PERSON] , працюючи в правоохоронних органах, перейшов на бік країни агресора. Позивачка, в свою чергу, змушена була разом з малолітнім сином залишити місце постійного проживання в м.Маріуполь Донецької області, оскільки представники окупаційної влади з дорученням від [PERSON] на ім`я працівника російської соціальної служби, розшукували її аби направити їх малолітнього сина [PERSON] до дитячого табору на території росії. Такі події лякали позивачку, а тому вона звернулася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд їх спільного сина за кордон, проте відповідач на таке прохання не відгукнувся та заблокував її контакти у своєму телефоні. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] використовував свої батьківські права всупереч інтересам дитини. Жодного разу з початку повномасштабного вторгнення не поцікавився чи залишив син тимчасово окуповану територію, де і в яких умовах дитина проживає на даний час, чи має засоби для існування. 11.03.2022 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] з яким створила повноцінну сім`ю та народила спільну дитину. Батьківські обов`язки по виховання сина [PERSON] повністю взяв на себе її теперішній чоловік, огорнувши дитину любов`ю та піклуванням. Тімур називає його батьком. Позивачка вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, його громадянська антиукраїнська позиція може призвести до настання негативних наслідків для дитини, а тому позбавлення його батьківських прав щодо сина відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення плати аліментів за період з березня 2022 року по вересень 2023 року в сумі 74513,08 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Оліферук Ж.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України, а тому вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Ружицька О.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.05.2013 року виконавчим комітетом Зеленоярської сільської ради Володарського району Донецької області. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 08.02.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з довідки виданої Нікольським районним відділом державної виконавчої служи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.02.2023 року, 04.06.2020 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання судового наказу № 222/496/20 виданого 08.04.2020 року Володарським районним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим провадженням № [NUMBER], заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з січня 2022 року по серпень 2023 року включно складає 78388 гривень. Неповнолітній [PERSON] та його мати [PERSON] , зареєстрованим місцем проживання яких є: [ADDRESS] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи і фактичним місцем їх проживання є [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 09.03.2023 року № 6826-5002632235 та № 6826-5002632231 виданими управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 27.07.2022 року, складеного комісією у складі заступника начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Околот Д.В., головного спеціаліста Троцюк І.О., проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі, з малолітнім також проживає мати [PERSON] , вітчим [PERSON] , малолітній брат [PERSON] , баба [PERSON] , тітка [PERSON] . Відповідно до характеристики т.в.о. завідувача КДНЗ «Ясла-садок №130 «Перлинка» Маріупольської міської ради Донецької області Цимбал Я. від 17.02.2017 року, наданої на вихованця групи №5 «Рибка» [PERSON] , [INFO] , дитина виховується матір`ю, [PERSON] , бабою, дідом та тіткою по лінії матері. Біологічний батько дитини [PERSON] жодного разу не приводив дитину до садочка, не цікавився сином та не відвідував дитячі свята. Згідно інформації наданої директором Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 Маріупольської міської ради Донецької області Могильної Н. від 25.05.2021 року, [PERSON] навчався у загальноосвітній школі з першого по другий клас. Батько дитини [PERSON] до школи не приходив та не цікавився успіхами дитини. Класний керівник інформації про батька немає. Згідно інформації наданої директором Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №57 Миколаївської міської ради Миколаївської області [PERSON] та класними керівниками [PERSON] , [PERSON] , де неповнолітній [PERSON] навчається з 2021 року, батько учня до школи не приходив, успіхами дитини не цікавився. Мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , приділяють належну увагу вихованню і розвитку сина, зацікавлені у навчанні дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є матір`ю та сестрою позивачки, дали покази про те, що відповідач вихованням свого сина [PERSON] з 2016 рок не займається, його життям і здоров`ям не цікавиться. Як вбачається з службової характеристики [PERSON] наданої начальником управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Вершиніна М. від 06.10.2023 року, на початку повномасштабного воєнного вторгнення російської федерації в Україну, а саме 25.02.2022 року [PERSON] , з евакуаційною колоною залишив м. Маріуполь, але в жодному територіальному підрозділі Національної поліції не з`явився, не став на облік як діючий співробітник та згодом повернувся на вже окуповану територію. Наказом від 02.06.2022 року звільнений зі служби в поліції. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 12/17-02-03/23 від 11.09.2023 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від виховання та утримання малолітнього сина. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, стан його здоров`я, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться його життям, здоров`ям, лікуванням, не створює нормальних умов для його повноцінного розвитку, матеріально не утримує. Ці обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дитини. Щодо позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1х1%хQ1) + (A2х1%хQ2) +… (Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц. При обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України. Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Згідно з частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Предметом спору у справі є стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період часу з березня 2022 року по вересень 2023 року. Позивачкою у позовній заяві проведено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, і згідно проведеного розрахунку такий розмір складає 74513,08 гривень. Судом при перевірці правильності проведення розрахунку наданого позивачем, самостійно проведено розрахунок розміру неустойки (пені), при обчисленні якого суд виходив із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем станом на 01.09.2023 року. Так, у березні 2022 року нараховані аліменти: 4616 гривень, зараховано 3625 гривень з платежу 3625 від 01.06.2022, прострочено 61 день (01.04.2022-01.06.2022). Пеня: 1%*61*4616 = 2815,76 гривень. Зараховано 991 гривню з платежу 6591 гривень від 01.07.2022 року, прострочено 29 днів (02.06.2022-01.07.2022). Пеня 1%*29*991=287,39 гривень. У квітні 2022 року нараховані аліменти: 4941 гривень зараховано 4941 гривню з платежу 6591 від 01.07.2022, прострочено 61 день (01.05.2022-01.07.2022). Пеня: 1%*61*4941 =3014,01 гривень. У травні 2022 року нараховані аліменти: 4941 гривень зараховано 659 гривень з платежу 6591 гривень від 01.07.2022, прострочено 30 днів (01.06.2022-01.07.2023). Пеня: 1%*30*4941=1482,30 гривень. Залишок боргу за травень 4282 гривень прострочено 457 днів (01.06.2022-01.09.2023). Пеня: 1%*457*4282=19568,74 гривень. У червні 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні прострочено 427 днів (01.07.2022-01.09.2023). Пеня: 1%*427*4941=21098,07 гривень. У липні 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 396 днів (01.08.2022-01.09.2023). Пеня: 1%*396*4941=19566,36 гривень. У серпні 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 365 днів (01.09.2022-01.09.2023). Пеня: 1%*365*4941=18034,65 гривень. У вересні 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 335 днів (01.10.2022-01.09.2023). Пеня: 1%*304*4941=15020,64 гривень. У жовтні 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 304 днів (01.11.2022-01.09.2023) Пеня: 1%*335*4941=16552,35 гривень. У листопаді 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 274 дні (01.12.2022-01.09.2023). Пеня: 1%*274*4941 =13538,34 гривень. У грудні 2022 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 243 дні (01.01.2023-01.09.2023) Пеня: 1%*243*4941 =12006,63 гривень. У січні 2023 нараховані аліменти: 4941 грн. Платежі відсутні, прострочено 212 днів (01.02.2023-01.09.2023). Пеня: 1%*212*4941 =10474,92 грн. У лютому 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 184 дні (01.03.2023-01.09.2023). Пеня: 1%*184*4941 =9091,44 гривень. У березні 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 153 дні (01.04.2023-01.09.2023) Пеня: 1%*153*4941 =7559,73 гривень. У квітні 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 123 дні (01.05.2023-01.09.2023). Пеня: 1%*123*4941 =6077,43 гривень. У травні 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 92 дні (01.06.2023-04.09.2023). Пеня: 1%*92*4941 =4545,72 гривень. У червні 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 62 дні (01.07.2023-01.09.2023). Пеня: 1%*62*4941=3063,42 гривень. У липні 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 31 день (01.08.2023-01.09.2023). Пеня: 1%*31*4941=1531,71 гривень. У серпні 2023 нараховані аліменти: 4941 гривень. Платежі відсутні, прострочено 1 день (01.09.2023). Пеня: 1%*1*4941=49,41 гривня. Згідно вказаного розрахунку загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з березня 2022 року по вересень 2023 року складає 197273,74 гривень. Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20.07.2020 Верховний Суду. Однак відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини. Суд зазначає, що загальна сума заборгованості за аліментами складає 78388 гривень, однак враховуючи, що розмір пені, за розрахунком проведеним судом, перевищує розмір заборгованості, з урахуванням вимог ст. 196 СК України, суд визначає пеню у розмірі такої заборгованості. Разом з тим, позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 74513,08 гривень, а тому враховуючи те, що суд обмежений вимогами диспозитивності цивільно-процесуального судочинства та не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню саме такий розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1073,60 гривень, що відповідатиме вимогам ч.1 ст.141 ЦПК України. Судовий збір в розмірі 1073,60 гривень за вимогою про стягнення неустойки (пені), від сплати якого позивачка при зверненні до суду була звільнена у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, що відповідає вимогам ч.6 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 150, 164-166, 180, 196 СК України,

Outcome: approved