Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.07.2010 Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 46. В обґрунтування позову зазначено, що 10.07.2010 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . З лютого 2022 року сторони припинили шлюбні відносини. Спору з приводу поділу майна подружжя та місце проживання дітей не заявлено. Враховуючи неможливість примирення та збереження шлюбу позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 18.05.2023 по вказаній цивільній справі провадження відкрито. 08.08.2023 за клопотанням відповідача, судом було надано трок для примирення, тривалістю три місяці, тобто до 08 листопада 2023 року. 09.11.2023 по справі поновлено провадження у справі про розірвання шлюбу. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що примирення не відбулось. Заяв про відкладення судового розгляду від відповідача [PERSON] до суду не надходило. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається з копії Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 10 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 46. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка змінено на « [PERSON] » (а. с. 4). Сторони від шлюбу мають двох дітей, дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 5). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Судовим розглядом встановлено, що позивачка продовжувати шлюбні відносини не бажає, примирення та збереження шлюбу не відбулось, шлюб носить формальний характер, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дітей не заявлено. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved