Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якому просять суд визнати за позивачами право приватної власності в порядку спадкування на відповідні частки житлового будинку, який відносився до колишнього колгоспного двору та розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, членами якого були позивачі. Розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводилось, а тому державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вищезазначеними особами до 31.12.2013 року не проводилась. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору просять визнати за ними право власності на належні їм частки у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого, відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору. Позивачі вважаються такими, що після смерті [PERSON] прийняли все належне йому на день смерті майно у тому числі належну безпосередньо йому 1/3 частку у колгоспному двору, тому до них перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вони не можуть оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду. Ухвалою суду від 24.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04.04.2023 позивачем подана заява на виконання вище вказаної ухвали суду. Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.12.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подано клопотання, в якому просить суд розгляд справи проводити без участі представника Кам`янка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області, не заперечує щодо задоволення даної заяви за наявності правових підстав. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 30.12.1988, записане в реєстрову книгу під № 250, яке видано [PERSON] на підставі рішення райвиконкому № 181 від 21.07.1988, будинковолодіння в [ADDRESS] , відноситься до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] /а.с.15/. Разом з тим згідно довідки № 119 виданої 12.04.2022 Батятицьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області, [PERSON] (який помер [INFO] ) згідно по господарської книги № 8 станом на 1986 - 1990 проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована та проживає там і зараз та дочкою [PERSON] [INFO] вони є членами колгоспного двору станом на 1990 року /а.с. 19/. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 20.09.2019 виконавчим комітетом Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, [INFO] помер [PERSON] /а.с.16/. Відтак, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якого входить 1/3 частина будинковолодіння в [ADDRESS] . В ході судового розгляду судом встановлено, що померлий [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.04.1960, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 12/. Разом з тим згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.05.1998, 02.05.1998 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 12/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.11.1966, [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 13/. Відтак, позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є доньками померлого [PERSON] .. На випадок своєї смерті [INFO] [PERSON] склав заповіт, згідно якого все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів дочкам [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах Заповіт від імені [PERSON] за № 1-112 від 17.09.2020 не змінювався і не скасовувався, що підтверджується довідкою № 118 виданою 12.04.2022 Батятицьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області /а.с.18/. [PERSON] посвідченою заявою відмовилася від своєї частки спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] /а.с. 69 / Згідно довідки № 515 виданої 19.10.2023 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівського району Львівської області, згідно по господарського обліку, [PERSON] , до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] /а.с.70/. Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. № 604/02-31 від 29.12.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] було відмовлено /а.с. 17/. Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Судом встановлено, що спірний житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був [PERSON] та членами цього двору були [PERSON] та [PERSON] , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів становить по 1/3 кожного. За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами [PERSON] та [PERSON] на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за ними необхідно визнати право власності у майні колишнього колгоспного двору у відповідних частках, які визначені судом вище. Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування після [PERSON] , суд встановив наступне. Між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS] . На випадок своє смерті [PERSON] склав заповіт, згідно якого все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів дочкам [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах. Відтак спадкування його майна здійснюється за заповітом. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачки [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зокрема на 1/6 частину житлового будинок [ADDRESS] , посилаючись на те що, через то що спадкове майно, що залишилося після смерті батька відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір» вони позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав. З представлених доказів судом беззаперечно встановлено, що позивачки по справі дочки померлого [PERSON] , [PERSON] , фактично прийняли спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , що підтверджується зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини та проживанням за місцем відкриття спадщини, однак не оформили своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Разом з цим позивачка [PERSON] в сила ч. 1 ст. 1241 ЦК України, також є спадкоємцем спадкового майна, що залишилося після смерті чоловіка [PERSON] , однак посвідченою заявою заявила про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] .. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення, та слід визнати за ними право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] у відповідних частках, так як вони позбавленні можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їм в порядку спадкування.

Outcome: partial