Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Представник ОСББ «ЄвроДім» - адвокат Слівінський І.О. звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ОСББ «ЄвроДім» заборгованість зі сплати за надані комунальні послуги у сумі 49362,45 грн, інфляційні витрати у сумі 7597,89 грн та 3% річних у сумі 3213,29 грн, а також понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позові вказується, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У 2004 році у зазначеному будинку створено ОСББ «ЄвроДім». Рішенням Загальних зборів членів ОСББ «євроДім» затверджено розмір щомісячних внесків та платежів членів ОСББ «ЄвроДім». Відповідач систематично не виконує рішення Загальних зборів членів ОСББ «ЄвроДім» та вимоги чинного законодавства, сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги не систематино та не у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 49362,45 грн, інфляційні у розмірі 7597,89 грн, 3% річних у розмірі 3213,29 грн Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено сторонам, відповідачу також копію позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311332091218, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідачу було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками. Однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600231343765 лист повернувся до суду без вручення відповідачу. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. В т.ч. жодними законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що справу може бути розглянуто по суті. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 15 квітня 2004 року. Вказана квартира складається з трьох кімнат, жилою площею 56,30 кв. м., загальною площею 103,30 кв.м. У 2004 році у будинку за адресою: [ADDRESS] , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄвроДім», яке зареєстровано Солом`янською районною у м. Києві державною адміністрацією 12 вересня 2005 року. Згідно протоколу №2 Загальних зборів членів ОСББ «ЄвроДім» від 15 жовтня 2014 року затверджено розмір щомісячних внесків та платежів членів ОСББ «ЄвроДім»: - на утримання будинку та прибудинкової території - 3 грн 30 коп. за 1 м. кв. житлової площі; - з надання послуг консьєржа - 97 грн з житлового приміщення; - внесок до ремонтного фонду - 0,22 грн за 1 м. кв. житлової площі; - внесок до резервного фонду - 0,10 грн за 1 м. кв. житлової площі. Тарифи та послуги з гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, опалення встановлено відповідно до норм законодавства України уповноваженими органами. Плата за опалення нараховувалася у відповідності до чинних нормативних документів (до 2014 року - на підставі розпоряджень КМДА, після 2014 року - наказів НКРЕКП). Відповідач не виконує рішення Загальних зборів членів ОСББ «ЄвроДім» та вимоги чинного законодавства, сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги не систематично та не у повному обсязі. Згідно з довідкою від 08 листопада 2021 року про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01 вересня 2019 року по 01 листопада 2021 заборгованість [PERSON] по сплаті за житлово-комунальні послуги становить 49833,45 грн. Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до положень вказаного закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: - утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; - приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; - визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; - укладати договори; - виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; - встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; - здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; - визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; - здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; - захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; - використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; - встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку; - набувати статусу активного споживача на умовах, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії". Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: - задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; - визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; - виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.2.1. Статуту ОСББ «ЄвроДім» метою його створення є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. У п.2.2. Статуту ОСББ «ЄвроДім» визначено, що завданнями його діяльності є належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень в будинку на володіння та користування спільним майном членів об`єднання; забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг. Для виконання покладених на нього завдань позивач уклав договори на постачання теплової енергії, вивезення побутових відходів, обслуговування ліфтів, обслуговування внутрішньодомових систем та ін. Відповідно до Тимчасового договору від 24 жовтня 2018 року №311083, укладеного між КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та ОСББ «ЄвроДім» на постачання теплової енергії позивач є споживачем теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання. Технічне обслуговування ліфтів здійснюється на підставі укладеного позивачем з ТОВ «Ліфт-Сервіс» договору від 01 липня 2018 року № 30/2018 на повне технічне обслуговування ліфтів; ремонт і технічне обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів в ТТП - на підставі договору № 31 від 01 січня 2021 року, укладеного з ТОВ «Енергія-97»; вивезення твердих побутових відходів - на підставі Договору від 1 червня 2006 року № 911, укладеного з ДП «Фірма Альтфатер Київ»; технічне та аварійне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого та холодного водопостачання, внутрішніх будинкових електромереж, електрощитових та систем внутрішнього освітлення - на підставі Договору від 01 січня 2021 року № АО 010121/26 укладеного з підприємцем [PERSON] ; спостереження за ручними системами тривожної сигналізації, що встановлені на об`єктах з реагуванням наряду поліції охорони - на підставі Договору від 1 грудня 2019 року №403/29/20/2ЮБ/ТС-2019, укладеного з Управлінням поліції охорони у м. Києві; формування та друк рахунків-повідомлень за спожиті житлово-комунальні та інші послуги для мешканців будинку - на підставі Договору від 18 січня 2004 року №603/НП, укладеного з комунальним концерном «ЦЕНТР КОМУНАЛЬНОГО СЕРВІСУ». Таким чином, ОСББ «ЄвроДім» виступає колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг, які надаються мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] . Отримані від відповідача кошти за опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання позивач перераховує на рахунок КП «Київтеплоенерго». Частина 4 ст.319 ЦК України вказує, що власність зобов`язує. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено, у ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до абз.1,2 ч.1 ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Згідно з абз.1, 2, 5, 10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник зобов`язаний: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частина 2 вказаної статті передбачає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Пунктом 1.3. Статуту ОСББ «ЄвроДім» передбачено, що власники квартир, житлових і нежитлових приміщень зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства України та Статуту об`єднання. Відповідно до п. 11.3. Статуту ОСББ «ЄвроДім», член об`єднання зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема, забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання. Частиною 6 ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом першим частини першої статті 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 цього Закону обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналогічна позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №754/14098/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 336/1461/19. З матеріалів справи вбачається, що станом на 01 листопада 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 49362,45 грн. за сплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов`язання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 49362,45 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення суми 3 % річних у розмірі 3213,29 грн та інфляційної складової боргу у розмірі 7597,89 грн за період прострочення сплати грошових коштів за послуги електропостачання за період з 01 вересня 2019 року до 31 вересня 2019 року є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Такі доводи та аргументи позивача не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив на позов та докази на спростування розміру заборгованості за спожиту електричну енергію. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 49362,45 грн, 3% річних у розмірі 3213,29 грн та інфляційні втрати у сумі 7597,89 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved