Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2023 року у задоволенні позову [PERSON] до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним, скасування рішення та скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовлено. Надано третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] строк для подання суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу до 28 жовтня 2023 року. 25 жовтня 2023 року до суду звернулася представник третьої особи, [PERSON] , адвокат Кумечко Марина М. С., із клопотанням про ухвалення додаткового рішення, в якому прохала стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19200 гривень. До клопотання додано копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 24.10.2023 року та квитанцію №79 від 24.10.2023 року на суму 19 200 грн.\~ Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Представник третьої особи [PERSON] , адвокат Кумечко М. С., в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, прохала задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача [PERSON] , адвокат Зємцова А. В., в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні клопотання представника третьої особи прохала відмовити в повному обсязі. Зазначила, що до клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не долучено договір про надання правової допомоги, в якому зазначена вартість послуг адвоката, та розрахунки витрат, тому наявні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Крім цього, окремо квитанцією, без відомостей з книги доходів і витрат, обов`язковість на ведення якої встановлено Податковим кодексом України, не можна встановити чи дійсно саме така сума була сплачена адвокату. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження розміру витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 19 200 грн. до суду надано\~ копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 24.10.2023 року, квитанцію № 79 від 24.10.2023 року про сплату 19 200 грн за надання юридичних послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги від 08.05.2023 року. З матеріалів основної справи №532/1648/22 (№ 2/532/49/2023) вбачається, що договір про надання правової допомоги від 08.05.2023 року адвокатом Кумечко М. С. була надано разом із заявою про вступ у справу. Таким чином, твердження представника позивача про відсутність договору про надання правової допомоги є безпідставними. Щодо посилання представника позивача на відсутність відомостей з книги доходів і витрат, обов`язковість на ведення якої встановлено Податковим кодексом України, суд зазначає наступне. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19 аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Крім цього, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката Кумечко М. С. в сумі 19 200 грн. є співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим ним на виконання робіт, обсягом наданих послуг та не вбачає підстав для їх зменшення. З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст.133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з позивача [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою на користь [PERSON] \~ у розмірі 19 200 гривень.

Outcome: approved