Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У березні 2021 року позивачі звернулися до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що у 2018 році отримали у власність квартиру [ADDRESS] . За вказаною адресою сім`я проживає з жовтня 2010 року. Отримавши у власність квартиру позивачі набули законне право на користування та отримання у власність земельної ділянки загальною площею 0,0037 га, яка згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 року у справі №295/6930/13-ц належить даній квартирі для користування. Маючи намір приватизувати земельну ділянку чи взяти її в оренду для подальшого користування, позивачі звернулися до Житомирської міської ради та 20.06.2019 року рішенням №1502 отримали дозвіл на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за вказаною вище адресою. Однак співвласником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] [PERSON] без будь-яких згод, погоджень, у порушення рішення суду, норм земельного законодавства та Конституції України самовільно захоплено земельну ділянку у користування, встановлено металевий паркан орієнтовною висотою 2 метри, що є перешкодою у доступі до належної позивачам на праві користування земельної ділянки, виявляє утруднення в реалізації особами права на вільне використання майна та свідчить про недобросовісність дій одного зі співвласників у зв`язку з завданням шкоди правам інших осіб. На зауваження, прохання звільнити земельну ділянку та надати у користування відповідач реагує агресивно, постійно лається, погрожує розправою. З огляду на викладене, уточнивши позовні вимоги, позивачі просять зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у доступі та забезпеченні можливості у користуванні земельними ділянками № [NUMBER] площею 37 кв.м та №15 площею 5 кв.м з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 площею 0,0042 га за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу триповерхової будівлі, яка частково розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039, та частини огорожі з металопрофілю в металевих стовпчиках із західної сторони ділянки № [NUMBER] , яка примикає до ділянки № [NUMBER] як зазначено в додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 року №3/15, складеного [PERSON] , за власний рахунок (т. 2 а.с. 126-129). Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 31 травня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначила, що в позовній заяві взагалі не наведено доказів того, що вона якимось чином здійснює перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Рішенням Житомирської міської ради від 30.11.2016 року №438 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність та користування громадянам» їй передано у власність земельну ділянку площею 0,0105 га та в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,0077 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Договір оренди землі укладений між відповідачем та Житомирською міською радою 31.01.2017 року за №16 зі змінами від 23.03.2018 року за №613. Відповідач звертала увагу у відзиві, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 року встановлено порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно експертного дослідження №3/15 судової земельно-технічної експертизи від 12.11.2015 року та в даний час всі співвласники користуються спільною земельною ділянкою відповідно до вказаного рішення суду, а також позивачів все влаштовувало і рішення суду не оскаржувалося в апеляційному порядку. Разом з тим, позивачами в позові не вказано на яких правових підставах вони являються співвласниками вказаної земельної ділянки, оскільки до позову додаються лише документи, що підтверджують звернення до Житомирської міської ради про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а саме рішення Житомирської міської ради від 20.06.2019 року за №1502 про надання дозволу позивам на розроблення відповідної документації. При цьому, ніхто їм не чинить перешкод в отриманні у право власності вищевказаної земельної ділянки (т. 1 а.с. 87-88). Представником відповідача адвокатом Шелепою С.А. надано відзив на уточнену позовну заяву від 05.07.2023, який не містить доказів направлення відзиву іншим учасникам справи (т. 3 а.с. 11-12). Відповідно до п. 2 ч. 5 ст.\~178\~ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідно до частини четвертої статті 183\~ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. З огляду на наведене, відзив представника відповідача адвоката Шелепи С.А. не може бути прийнятий судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику (див. постанови КЦС ВС від 08 листопада 2023 року у справі № 711/9671/19, від 15 листопада 2023 року у справі №495/1482/18). У відповіді на відзив представник позивачів адвокат Ковальова Я.В. зазначила, що відповідач та її представник адвокат Шелепа С.А. не є спеціалістами у галузі земельних відносин, в тому числі не мають спеціальних знань з даної галузі, а тому стверджувати, що експерти вийшли за рамки своїх повноважень, провівши експертне дослідження односторонньо, упереджено, без будь-якої об`єктивності є власним припущенням відповідача та її представника. Твердження представника відповідача, що земельно-технічна експертиза проводилася в зацікавленій організації не відповідають дійсним обставинам справи та є вигадкою з боку відповідача, адже остання не заперечувала проти проведення експертизи саме ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз», про що свідчить заява представника останньої в матеріалах справи. Адвокат Ковальова Я.В. вважає відзив відповідача упередженим та таким, що не спростовує вимоги позивача, зазначені в уточненій позовній заяві (т. 3 а.с. 25-30). Представник третьої особи Управління державного архітектурного-будівельного контролю Житомирської міської ради у своїх письмових поясненнях зазначила, що до управління ДАБК 14.07.2021 року надійшла заява [PERSON] з вимогою провести перевірку будівництва [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В ході проведення позапланової перевірки було встановлено, що [PERSON] виконана будівельні роботи з реконструкції сараю літ. «Н» (існуючий) відповідно до наданої схеми генплану та ситуаційного плану в наданих ескізних намірах забудови «Реконструкція належної частини житлового будинку та будівництво господарської будівлі за адресою: [ADDRESS] » без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 13 Постанови КМУ №466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт». Під час проведення перевірки [PERSON] надала ескізні наміри забудови «Реконструкція належної частини житлового будинку та будівництво господарської будівлі по [ADDRESS] », заяву про встановлення порядку користування земельною ділянкою, витяги з Державного земельного кадастру. Вказане порушення відображене в акті №34 від 04.08.2021 року та протоколі про адміністративне правопорушення від 04.08.2021 року. На виконання ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» [PERSON] був наданий припис по усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №21/21 від 04.08.2021 року з вимогою усунути виявлене порушення в строк до 04.10.2021 року. Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2021 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4\~250 грн. У зв`язку з відсутністю [PERSON] під час проведення позапланового заходу не було можливості здійснити перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил при будівництві триповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, як зазначає у своїх письмових поясненнях представник третьої особи, станом на 08.05.2023 року в Реєстрі будівельної діяльності відсутні відомості про подання [PERSON] повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] . Виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом, що в силу ст. 376 ЦК України є підставою для знесення такого об`єкта без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила таке будівництво, провести відповідну перебудову (т. 2 а.с. 146-158). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є співвласником будинку по [ADDRESS] . Їй, а також дочкам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належать по 1/4 частині квартири [ADDRESS] . Квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] об`єднані в одну квартиру [ADDRESS] . За квартирою [ADDRESS] закріплені ділянки [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] за рішенням суду. На даний час земельні ділянки № [NUMBER] , [NUMBER] в оренді, натомість в оренді земельних ділянок [ADDRESS] , 15 відмовлено, але всі ці земельні ділянки фактично у їх користуванні, так як позивачами приватизована квартира [ADDRESS] . Земельна ділянка з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 сформована, але в оренду не надана. Земельні ділянки наразі приватизовані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За словами [PERSON] , позивачі у 2018 році отримали у власність квартиру [ADDRESS] , однак [PERSON] одразу після рішення 2015 року відгородила земельну ділянку шляхом розміщення паркану. Земельну ділянку з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 не затвердили, бо там не було забудови, хоча, як стверджувала в засіданні [PERSON] , насправді вона була, проте її знесла [PERSON] . Представник позивачів адвокат Ковальова Я.В. в судовому засіданні пояснила, що відповідач приватизувала земельні ділянки № [NUMBER] , [NUMBER] , а земельні ділянки № [NUMBER] , [NUMBER] у неї в оренді. Ділянки №20, 21 в користуванні відповідача, але юридично це не оформлено. Ділянка з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 це та, на яку претендують позивачі. Їй присвоєно кадастровий номер, позивачі зверталися із заявами, але їм відмовлено, так як на земельній ділянці відсутні будівлі. Адвокат звертала увагу суду на визнання [PERSON] факту встановлення паркану. Відповідач у порушення рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 року самовільно захопила частину земельної ділянки. Висновком експертизи підтверджується, що в межах земельної ділянки позивачів частково розміщена будівля, якою користується відповідач. Також Управління ДБК підтверджує самочинне будівництво будинку відповідачем. Усунути перешкоди позивачам в користуванні ділянкою можна лише шляхом демонтажу указаної будівлі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її ділянка межує з ділянками позивачів та вона поставила огорожу, щоб [PERSON] не заходила до неї битись, щоб не заходили алкаші. Відповідач визнала, що паркан частково розміщений на ділянці позивачів та дозволів на будівництво не було. Представник відповідача адвокат Шелепа С.А. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, поставивши під сумнів висновок експерта, оскільки останньому не були надані технічна документація із землеустрою та каталог координат ділянок №14, 15. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення про те, що в квартирі [ADDRESS] проживає наразі його друг з жінкою. За словами третьої особи, триповерховий будинок відповідачем почав будуватися 4-5 років тому і приблизно за 1-2 роки був побудований. До того там був дерев`яний сарай. Після того був поставлений і паркан. Експерти [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення про те, що лише співставили встановлений судом у 2015 році порядок користування земельною ділянкою із фактичним користуванням і він не співпав. Експерти не ставили під сумнів висновок експертизи від 12.11.2015 року, покладений в основу рішення від 25.11.2015 року та вказали, що ніяких документів на триповерхову будівлю надано не було. На їх думку, можна усунути перешкоди шляхом демонтажу частини огорожі або зміщенням в північному напрямку на ділянку, яка перебуває в користуванні [PERSON] . Для того, щоб відповісти чи можна зробити реконструкцію триповерхової будівлі треба дивитись документи на вказану будівлю, зокрема, проект, який наданий не був. Представники третіх осіб Житомирської міської ради, Управління державного архітектурного-будівельного контролю Житомирської міської ради та треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 19.10.2018 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018 року (а.с. 21-27 том 1). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 року у справі №295/6930/13-ц первісний позов [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні спільним двором та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно експертного дослідження №3/15 судової земельно технічної експертизи від 12.11.2015 р., а саме … «виділивши співвласнику квартири [ADDRESS] (гірчичний колір) + діл.№13(гірчичний колір, земельна ділянка обмежена у використанні обслуговування стіни будівлі) + діл.№14 (гірчичний колір) + діл.№15 (гірчичний колір, ділянка обмежена у використанні підхід до газової труби) + діл.№22 (жовтий колір спільний двір) тобто: 0,0067га [NUMBER] га [NUMBER] га [NUMBER] га [NUMBER] =0,0148 га з урахуванням площі під будівлями. Ділянка №12- 0,0067га Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 97-98-99-12-13-100-101-102-105-104-106-107-108-93-94-95-96-97= 0,0067 га і на плані ділянку позначено гірчичним кольором 2,32м-2,76м-12,21м-2,83м-7,35м-1,89м-1,00м-5,16м-1,00м - по стіні будівлі (104-106-107-108-93-94-95-96-97). Ділянка №13- 0,0005га (земельна ділянка обмежена у використанні обслуговування стіни будівлі) Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 104-105-102-101-103-104 = 0,0005га і на плані ділянку позначено гірчичним кольором 1,00м-5,16м-1,00м -1,00м - по стіні будівлі (103-104). Ділянка №14- 0,0037га Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 37-38-116-118-37 = 0,0037га і на плані ділянку позначено гірчичним кольором 4,50м-7,97м-4,58м-8,25м. Ділянка №15- 0,0005га (земельна ділянка обмежена у використанні підхід до газової труби) Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 116-117-119-118-116 = 0,0005га і на плані ділянку позначено гірчичним кольором 1,20м-4,57м-1,20м-4,58м. Виділивши співвласнику [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0182га- діл. [ADDRESS] (голубий колір) + діл.№17 + діл.№18 (голубий колір, земельна ділянка обмежена у використанні підхід до газової труби) + діл.№19 (голубий колір) тобто: 0,0137га [NUMBER] га [NUMBER] га [NUMBER] га=0,0182 га з урахуванням площі під будівлями. Ділянка №16- 0,0137га Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 103-101-100-13-14-15-119-117-114-113-112-111-110-109-108-107-106-104-103= 0,0137 га і на плані ділянку позначено голубим кольором 1,00м-1,89м-7,35м-3,48м-2,93м-4,44м-4,57м-8,96м-1,50м-1,50м-1,50м-3,04м-1,50м - по стіні будівлі (109-108-107-106-104-103). Ділянка №17- 0,0002га (земельна ділянка обмежена у використанні підхід до газової труби) Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 111-112-113-114-111 = 0,0002га і на плані ділянку позначено голубим кольором 1,50м-1,50м-1,50м -1,50м. Ділянка №18- 0,0005га (земельна ділянка обмежена у використанні підхід до газової труби) Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 15-16-118-119-15 = 0,0005га і на плані ділянку позначено голубим кольором 1,20м-4,44м-1,20м-4,44м. Ділянка №19- 0,0038га Лінія розподілу ділянки проходить по точках: 16-17-37-118-16 = 0,0038га і на плані ділянку позначено голубим кольором 8,54м-4,54м-8,25м-4,44м» (а.с. 29-32 том 1). З того ж рішення суду у справі №295/6930/13-ц слідує, що [PERSON] належить 21/200 ід.ч. будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.12.2012 р. за № 466, за згаданим домоволодінням було закріплено земельну ділянку, площею 0,1739 га. Рішенням Житомирської міської ради від 20.06.2019 року №1502 надано позивачам дозвіл на розроблення технічних документів землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1739 га в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] (а.с. 28 том 1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачу по справі [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0105 га за адресою: [ADDRESS] та передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,0077 га за цією ж адресою для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Договір оренди землі укладений між Житомирською міською радою та [PERSON] 31.01.2017 №16 (а.с.38-39 том 1). 04.08.2021 року головним спеціалістом сектору по проведенню перевірок управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради Карнаухом А.С. відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 96 КУпАП. За змістом протоколу, [PERSON] виконано реконструкцію сараю літера «Н» (існуючий) відповідно до наданої схеми генплану та ситуаційного плану в наданих ескізних намірах забудови «Реконструкція належної частини житлового будинку та будівництво господарської будівлі за адресою: [ADDRESS] без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 13 ПКМУ №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (а.с. 182-183 том 2). Також 04.08.2021 року головним спеціалістом сектору по проведенню перевірок управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради Карнаухом А.С. винесено припис №21/21 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил в строк до 04.10.2021 року (а.с. 184). Постановою №13-Ф по справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 4 250,00 грн. (а.с. 225 том 2). Згідно з висновком експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи №492/02-2023 від 24.02.2023 року за адресою: [ADDRESS] фактичне користування: - \~ \~ \~ \~користувача (власника) квартири [ADDRESS] , як зазначено в додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15 /т.1, а.с.33-34/ (квартира [ADDRESS] - відповідно технічного паспорту від 16.02.2011); - \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (квартира [ADDRESS] - згідно технічного паспорту від 16.02.2011 та додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15 /т.1, а.с.33-34/); - \~ \~ \~ \~ [PERSON] (квартира [ADDRESS] - згідно технічного паспорту від 16.02.2011), не відповідає плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] який наведений в додатку № 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15, складеного [PERSON] /т.1, а.с.33-34/ та прийнятого рішенням Богунського районного суду міста Житомира (суддя - Корицька В.О.) від 25 листопада 2015 року у цивільній справі № 295/6930/13-ц (провадження № 2/295/163/15) /т.1, а.с.29-32/. На дату проведення дослідження доступ (прохід) до ділянки № 14 площею 37 кв.м та № 15 площею 5 кв.м за адресою: [ADDRESS] , які позначені на плані земельної ділянки в додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15, складеного [PERSON] /т.1, а.с.33-34/, здійснюється із пров. 3-го Крошенського через територію, що перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , як наведено на рисунку № 8 в дослідницькій частині висновку. В межах земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 площею 0,0042 га, яка розташована на місці ділянок № 14 площею 37 кв.м та № 15 площею 5 кв.м за адресою: [ADDRESS] , які позначені на плані земельної ділянки в додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15, складеного [PERSON] /т.1, а.с.33-34/ частково розташовується (не всією площею) триповерхова будівля, що перебуває в користуванні [PERSON] , а саме площею в розмірі 7,8 кв.м, що графічно відображена на рисунку № 9 в дослідницькій частині. Усунути перешкоди у доступі та забезпечені можливості у користуванні земельними ділянками № 14 площею 37 кв.м та № 15 площею 5 кв.м, на місці яких розташована земельна ділянка з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 площею 0,0042 га за адресою: [ADDRESS] , можливо шляхом демонтажу: - \~ \~ \~ \~триповерхової будівлі, яка частково розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 площею 0,0042 га та фактично перебуває в користуванні [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~частини огорожі з металопрофілю в металевих стовпчиках із західної сторони ділянки № [NUMBER] , яка примикає до ділянки № [NUMBER] як зазначено в додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15, складеного [PERSON] /т.1, а.с.33-34/) (а.с. 60-83 том 2). Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов). Частинами другою, третьою статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Частиною другою статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частини перша та друга статті 103 ЗК України). Інститут земельних відносин добросусідства, є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок. Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей. Земельні спори вирішуються, зокрема, судами (частина перша статті 158 ЗК України). Відповідно до частини другої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною другою статті 78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги позивачів фактично ґрунтуються на висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи №492/02-2023 від 24.02.2023 року. При цьому об`єктами дослідження були лише документи, надані стороною позивача. Так, суд зауважує, що у висновку за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи №492/02-2023 від 24.02.2023 року експерти звернули увагу, що «план земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а саме додаток 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15 складений [PERSON] /т.1, а.с.33-34/ не відображає просторове розміщення земельних ділянок, а лише містить загальні відомості про них (власника/користувачів, площу, конфігурацію, проміри, тощо). Відомості щодо просторового розміщення земельних ділянок містяться в ДЗК, які вносяться у відповідності до технічної документації на відповідні земельні ділянки, а в наданих на дослідження матеріалах відсутня технічна документації із землеустрою та каталог координат ділянок № 14 та № 15, при цьому клопотання експертів в частині надання додаткових матеріалів не було задоволено. Тому виходячи із обсягу наданих на дослідження матеріалів порівняти просторове розміщення ділянок, які позначені на плані земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , в додатку № 2 експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15 складеного [PERSON] /т.1, а.с.33-34/ із фактичним землекористуванням за адресою: [ADDRESS] , не вбачається за можливе… … експерти припускають, що ділянки під № [NUMBER] та № [NUMBER] , які позначені на плані земельної ділянки в додатку 2 експертного дослідження від 12.11.2015 3/15 складеного [PERSON] /т.1, а.с.33-34/ являються земельною ділянкою з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 площею 0,0042 га, тому в подальшому ділянки № 14 та 15 досліджуються як земельна ділянка з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039…. … разом із тим, на дату проведення обстеження земельна ділянка з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039 площею 0,0042 га, перебуває у фактичному користуванні [PERSON] » (т. 2 а.с. 80 зворот - 81). Матеріали справи не містять інших беззаперечних доказів того, що фактичні площа, конфігурація і розмір належної відповідачу земельної ділянки суперечать даним її правовстановлюючих документів та кадастрового плану. За відсутності технічної документації із землеустрою та каталогу координат ділянок № 14 та № 15 висновок комісійної судової\~земельно-технічної\~експертизи не можна вважати обґрунтованим та об`єктивним, а питання про призначення додаткової експертизи відповідно до ст. 113 ЦПК України ні позивачами, ні їх представником не ставилось. Таким чином, позивачами не доведено, що відповідач [PERSON] фактично користується земельною ділянкою, яка виділялась у користування КП «ВЖРЕП №15», та що спірною прибудовою (триповерховою будівлею) порушуються їх права як співвласників будинку [ADDRESS] або як користувачів частини земельної ділянки для його обслуговування. Не доведено і наявність підстав для застосування такої крайньої міри як знесення триповерхової будівлі, яка частково розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:08:010:0039. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 310/4896/15 (провадження № 61-32842св18). Разом з тим суд зважує, що відповідач в судовому засіданні визнала ряд обставин. Зокрема те, що нею була встановлена огорожа, що б позивач [PERSON] не заходила до відповідача, а також те, що паркан частково розміщений на ділянці позивачів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Аналізуючи додаток 2 складеного [PERSON] експертного дослідження від 12.11.2015 № 3/15 та висновок комісійної судової земельно-технічної експертизи №492/02-2023 від 24.02.2023 року судом звернуто увагу, що доступ до земельних ділянок № [NUMBER] та № [NUMBER] , виділених КП «ВЖРЕП № 15» (а з часом фактично і позивачам, які набули у власність квартиру [ADDRESS] ) за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 року у справі №295/6930/13-ц, фактично відсутній через земельну ділянку під [ADDRESS] (спільний двір) площею 241 кв.м внаслідок встановленої відповідачем огорожі з металопрофілю. З огляду на викладене та з метою усунення перешкод у доступі та забезпеченні можливості користування земельними ділянками № 14 та № 15 суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги шляхом усунення перешкод [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законним представником яких є [PERSON] , в користуванні земельними ділянками № [NUMBER] площею 0,0037 га та № [NUMBER] площею 0,0005 га за адресою: [ADDRESS] підлягає шляхом зобов`язання [PERSON] здійснити демонтаж частини огорожі з металопрофілю в металевих стовпчиках із західної сторони ділянки № [NUMBER] , яка примикає до ділянки № [NUMBER] (як зазначено в додатку №2 експертного дослідження від 12.11.2015 №3/15, складеного експертом Лазарчук В.В.), за власний рахунок. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Встановлено, що 16.03.2021 року між [PERSON] та адвокатом Ковальовою Я.В., Нестерчук Н.М. та адвокатом Ковальовою Я.В. були укладені договори про надання правової допомоги №49 та №50 відповідно (а.с. 53-54 том 1). За змістом договорів, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договорами, а клієнти зобов`язалися оплатити отримані юридичні послуги. Згідно актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 14.11.2023 року, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України), відповідно до п. 5.1 договору про надання правової допомоги від 16.03.2023 року №№49, 50 сторони узгодили, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором визначається з розрахунку 500 грн. (2 позивачі по 250 грн.) за годину роботи адвоката. Всього станом на 14.11.2023 року адвокатом було витрачено 20 годин роботи на кожного клієнта, що в грошовому еквіваленті становить по 10 000 грн. витрат на правничу допомогу (т. 3 а.с. 68-70). Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial