Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Ілліча с. Косиківці Новоушицького району Хмельницької області у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , якому належала земельна частка (пай) у КСП ім. Ілліча с. Косиківці, яку він успадкував після смерті [INFO] матері [PERSON] . Вказує, що він прийняв спадщину після смерті батька[PERSON] , однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (арк.спр.54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Процесуальні дії у справі 07 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 25 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 21 вересня 2023 року визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача, розгляд справи відкладено. 11 жовтня 2023 року задоволено клопотання позивача, повернуто на стадію підготовчого провадження, замінено первісного відповідача Новоушицьку селищну раду Хмельницької області належним відповідачем - [PERSON] . 02 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк.спр.7). Батько позивача [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження (арк.спр.9-10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.12). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв, шляхом вступу у фактичне управління та розпорядження спадковим майном, її син [PERSON] , що виразилось у догляді за будинком та обробітком присадибної ділянки, про що свідчить довідка №187, видана старостою села Косиківці, Шелестяни 04 липня 2023 року (арк. спр. 21). 20 серпня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Ілліча с. Косиківці видано державний акт серії ХМ0013, яким передано у колективну власність 1504,6 га землі згідно з планом (арк. спр. 13-16). Водночас усписку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 0013, прізвище [PERSON] прописане за № 174 (арк.спр.17). Відповідно до запису за №172 від 28 лютого 1997 року Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) бувшого КСП ім. Ілліча с. Косиківці на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0173247, розмір паю 2,54 в умовних кадастрових гектарах (арк.спр.18-20). Вказана обставина також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, де окрім іншого, зазначено про те, що взамін сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався (арк. спр. 24). Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП ім. Ілліча с. Косиківці на день видачі сертифікату становить 9 260 грн, розмір паю - 2,54 умовних кадастрових гектарів (арк. спр. 24). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0173247, виданий [PERSON] втрачений, про що міститься запис у газеті «Наддністрянська правда» (арк. спр. 26). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.37-38). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.11). [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований один в [ADDRESS] , про що свідчить довідка від 04 липня 2023 року (арк. спр. 22). Даними спадкової справи №215-2004 підтверджується, що 18 листопада 2004 року позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Також із заявою про прийняття спадщини 08 липня 2004 року звернулась [PERSON] , яка зазначила, що вона є сестрою спадкодавця [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 39-42). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 28 липня 2023 року (арк. спр.23). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI так норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП ім. Ілліча та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебувала у членах КСП та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняв її син [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за законом першої черги шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син - позивач [PERSON] , в порядку статті 1269 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, шляхом подачі заяви нотаріусу у визначений законом строк. До складу спадщини увійшло, в тому числі, і право на земельну частку (пай), успадковане після смерті [PERSON] . Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Також суд зауважує, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, в порядку статті 1258 ЦК України, має першочергове право на успадкування після смерті [PERSON] на відміну від відповідача, яка є спадкоємцем другої черги, та яка також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved