Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина: [PERSON] , який народився [INFO] , встановити над ним опіку та призначити позивача опікуном. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла, [INFO] . Відповідач після смерті дружини перестав приділяти увагу синові. Дитина проживає у позивача. Відповідач будує нові стосунки, а тому син йому не потрібен. Відповідач підписав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] . Ухвалою судді від 17.10.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки повідомив заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду повідомив заявою, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи - Турійської селищної ради Волинської області, як орган опіки та піклування - Власюк Оксани Петрівни, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31.10.2020 року Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Турійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.03.2023 року. Службою у справах дітей проведено обстеження умов проживання родини позивача, відповідно до якого вони проживають за адресою [ADDRESS] . З родиною позивача проживає і його рідний брат [PERSON] , [INFO] . Створено усі умови для дитини, є власна кімната з усіма зручностями. Дитина навчається у 5 класі Обенизької гімназії, сім`я характеризується позитивно. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учні 5 класу Обенизької гімназії [PERSON] характеризується позитивно, доглядом якого займається брат [PERSON] , за час навчання у шкільному закладі батько [PERSON] успіхами дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував. 12.10.2023 року Турійська селищна рада Волинської області дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки було встановлено, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участі у його вихованні та забезпеченні. Відповідно до ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. П. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо малолітніх дітей, підтвердивши даний факт написанням заяви про визнання позовних вимог. З урахуванням найкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечно є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до сина, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо призначення позивача опікуном, суд виходить з наступного. Згідно до висновку Турійської селищної ради № 146/05.20/2-23 від 17.10.2023 року позивач [PERSON] , може боже бути потенційним опікуном малолітньої дитини, оскільки має постійний заробіток, раніше не судимий, власне житло, є здоровим та являється рідним братом [PERSON] . Ст.55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Обставин, передбачених ст.64 ЦК України, з урахуванням яких позивач не може бути опікуном, судом не встановлено. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved