Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин між нею - [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , як дочкою та батьком. Також заявниця просить викликати у судове засідання свідків, які можуть підтвердити чи спростувати обставини, що мають значення для справи. Такими особами є [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 28 липня 2023 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 26 вересня 2023 року та задоволено клопотання заявника про виклик свідків у судове засідання. 26 вересня 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 11 годину 14 листопада 2023 року. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просить заяву задовольнити. Заінтересованою особою - Рокитнянською селищною радою Білоцерківського району Київської області у судове засідання свого представника не направлено. Однак, через канцелярію суду, надіслано клопотання про здійснення судового розгляду справи у відсутності представника, на підставі наявних матеріалів справи та у клопотанні зазначено, що заяву заінтресована особа підтримує. У судове засідання прибули свідки [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши думку заявника, врахувавши позицію зацікавленої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] у віці 80 років помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). З позовної заяви встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Синява Рокитнянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого райбюро загс Київської області 21 листопада 1950 року. Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження матір`ю [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька відсутні. В той же час відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00037891067 від 20 грудня 2022 року, матір`ю дитини [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] , у відомостях про батька заначено лише ім`я " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 14 червня 1963 року [PERSON] одружився із [PERSON] . Після одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] у подружжя народилася донька - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №53 від 27 грудня 1967 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого, повторно, 04 березня 2020 року Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального урправління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 09 лютого 1986 року виконкомом Синявської сільської ради народних депутатів, [PERSON] 08 лютого 1986 року уклала шлюб із [PERSON] . Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". 15 грудня 2022 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Листом № 23-02-14 від 22 лютого 2023 року приватний нотаріус роз`яснила, що не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька - [PERSON] , оскільки воне не може документально підтвердити факт родинних відносин з померлим. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт, що [PERSON] , у дівоцтві [PERSON] , є єдиною донькою померлого [PERSON] . Це їй достовірно відомо, бо вони є односельцями. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживала по сусідству з померлим [PERSON] та добре занала всю сім`ю. Вона також підтверджує, що [PERSON] є єдиною дитиною [PERSON] та [PERSON] . Отже, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею у заяві обставини. При вирішенні заяви суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. Водночас, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу, національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно з пунтом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Зокрема, надані суду документи, встановлені по них факти та надані пояснення свідків в сукупності підтверджують факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] доводиться батьком [PERSON] , а вона йому дочкою. Задоволення заявлених вимог має для заявника юридичне значення, оскільки встановлення даного факту необхідне заявникові для реалізації її спадкових прав. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved