Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила з урахуванням зміни предмету позову скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 54773474 від 26.10.2020 року 14:14:52, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В., на підставі якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на садовий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2203167580000; припинити право власності [PERSON] на садовий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2203167580000; визнати недійсним договір дарування №1329, виданий 28.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком М.О., на підставі якого [PERSON] було подаровано садовий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2203167580000; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 54821191 від 28.10.2020 року 13:30:51, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком М.О., на підставі якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на садовий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2203167580000; припинити право власності [PERSON] на садовий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2203167580000; закрити розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відкритий відносно об`єкта нерухомого майна, а саме: садового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2203167580000; визнати право власності на садовий будинок, [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092. що розташована за адресою: [ADDRESS] за нею в порядку спадкування та зобов`язати суб`єктів державної реєстрації здійснити його реєстрацію; здійснити розподіл судових витрат. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що [INFO] у м. Києві померла її мати [PERSON] , [INFO] . 2010 року за життя [PERSON] набула земельну ділянку площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. В зазначеному договорі відсутні відомості про існування на території земельної ділянки будь-яких будівель. Після набуття права власності на земельну ділянку [PERSON] , як член садового товариства "Зв`язківець", з 2010 по 2012 рік на території вказаної земельної ділянки за власні кошти, збудувала об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, площею 196 кв.м., однак права на вказаний будинок за нею та [PERSON] не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 17.04.2017 року [PERSON] , як власником самочинного будівництва, було виготовлено технічний паспорт на вказаний садовий будинок. 30.06.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В., посвідчив договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, згідно якого, [PERSON] продала [PERSON] вказану земельну ділянку, при цьому, від імені [PERSON] в якості представника діяв громадянин [PERSON] , на підставі довіреності. [PERSON] не було відомо ні про існування спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки, ні про видачу нею довіреності, підпис засвідчений на вказаній довіреності є підробленим. На момент укладення вказаного правочину купівлі-продажу земельної ділянки від 30.06.2017 року, на земельній ділянці був розташований триповерховий садовий будинок, однак не зважаючи на це, 30.06.2017 року приватним нотаріусом було посвідчено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки в положеннях якого у п. 5.5 договору вказано: «земельна ділянка перебуває в належному стані і повністю придатна для використання її за призначенням; межі у натурі (на місцевості) встановлені, вільна від будь- яких забудов». Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки на той час на території зазначеної земельної ділянки був розташований неузаконений садовий будинок. Після смерті [PERSON] було відкрито спадщину та з метою реалізації передбачених законодавством прав на спадкування за законом вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак через незаконне відчуження земельної ділянки, кадастровий номер якої 8000000000:75:670:0092, фактично була позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. 14.09.2020 року, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за яким право власності на неї перейшло від [PERSON] до [PERSON] 20.10.2020 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на садовий будинок [ADDRESS] на земельній ділянці (кад. № 8000000000:75:670:0092). 28.10.2020 року [PERSON] було подаровано незаконно зареєстрований садовий будинок на користь [PERSON] . Крім цього, на момент первинної реєстрації права власності на садовий будинок за [PERSON] та на момент переходу прав на садовий будинок до [PERSON] у вказаному будинку вона постійно проживала. 03.11.2020 року невстановлені особи, незаконно проникли до садового будинку, викрали належне їй майно та виселили її з постійного місця проживання. Про даний факт було подано відповідну заяву про скоєння злочину, про що були внесені відомості до ЄРДР та на даний час триває досудове розслідування. Щодо вказаної земельної ділянки та садового будинку, було здійснено ряд подальших відчужень. Земельна ділянка (кад. № 8000000000:75:670:0092) вибула з власності її матері [PERSON] попри її волю, оскільки договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки від 30.06.2017 року реєстрований № 4924, згідно якого її матір продала [PERSON] вказану земельну ділянку було підписано її представником, який діяв на підставі підробленої довіреності, що підтверджується висновком експерта № 17-3/1536 від 24.10.2019 року. [PERSON] незаконно набув права власності на земельну ділянку та не мав права укладати договір купівлі-продажу за яким передав право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] . 28.10.2022 року [PERSON] подаровано незаконно зареєстрований садовий будинок [PERSON] , однак у останнього не виникло право власності на садовий будинок, оскільки первинна реєстрація права власності на садовий будинок є незаконною. Фактично власником самочинно збудованого нерухомого майна - садового будинку за адресою: [ADDRESS] , виступала її мати [PERSON] , яка здійснювала будівництво будинку на належній їй на праві приватної власності земельної ділянки (кад. № 8000000000:75:670:0092), що розташована за адресою: [ADDRESS] про те, вона не зареєструвала право авласності на такий будинок. Єдиним спадкоємцем [PERSON] щодо земельної ділянки та особою, яка має право на узаконення об`єкта нерухомого майна є вона. У зв`язку з викладеним вона звенулась до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 року визначено головуючого суддю Войтенко Ю.В. (т. 1 а.с. 67). Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 13.04.2021 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 68). Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі (т. 1 а.с. 85). 26.11.2021 року до суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позову (т. 1 а.с 230-232). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 17.01.2022 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 759/6904/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлії Володимирівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання договору недійсним та припинення його, визнання права власності в порядку спадкування, закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з цивільною справою № 759/26660/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, надавши об`єднаному провадженню спільний єдиний унікальний номер справи №759/6904/21 (т. 2 а.с. 72-73). В листопаді 2021 року (справа № 759/26660/21) [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила витребувати на її користь з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,0701 га га кадастровий номер 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку, стягнути судові витрати у справі. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що [INFO] у м. Києві померла її мати - [PERSON] , [INFO] , яка за життя за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2010 року набула право власності на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці серпня 2018 року її матері стало відомо, що 30.06.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. посвідчив договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки, згідно якого її мати передала (продала) у власність громадянину [PERSON] свою земельну ділянку, від її імені діяв представник [PERSON] на підставі довіреності. Про вказану довіреність її матері не було нічого відомо. Вона замовила висновок експерта, відповідно до якого підпис на нотаріальному бланку виконаний не [PERSON] . Щодо данного факту відкрито кримінальне провадження № 12019110100000952 від 06.06.2019 року, яке знаходиться в провадженні СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській обл., де вона є потерпілою. Отже, земельна ділянка вибула із володіння її матері, без її волі на підставі підроблених документів, що є підставою для визнання таких документів недійсними та повернення майна, що було відчужене до неї (первісного власника). Під час розгляду судової справи № 759/13817/18 їй стало відомо, що 14.09.2020 року [PERSON] відчужив земельну ділянку громадянину [PERSON] за договором купівлі-продажу, а згодом 28.10.2020 року [PERSON] подарував земельну ділянку [PERSON] за договором дарування. Станом на 28.10.2020 року власником незаконно відчуженої земельної ділянки є [PERSON] . На час укладання договору купівлі-продажу 30.06.2017 року, договору купівлі-продажу від 14.09.2020 року на земельній ділянці знаходився будинок, який був побудований її матір`ю, але не був введений в експлуатацію та зареєстрований в єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак в умовах вказаних договорів зазначено, що на земельних ділянках відсутні будь-які забудови/будівлі, що не відповідає дійсності та приховувалось учасниками таких угод для подальшого заволодіння будинком шляхом протиправної реєстрації права власності вже за відповідачем. Така обставина свідчить про відсутність добросовісності у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (т. 2 а.с. 143-144). Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києві від 25.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 2 а.с. 146-147). Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києві від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження (т. 2 а.с. 166). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.12.2021 року забезпечено позов шляхом накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим № 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 3 а.с. 193-194). Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2022 року призначено повторний автоматичний розподіл справи (т. 3 а.с. 38). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2022 року визначеного головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (т. 3 а.с. 39-40). Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києві від 12.05.2022 року прийнято до провадження суддею та розпочато підготовче провадження у справі (т. 3 а.с. 41-42). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києві від 02.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 57-58). В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила повернути їй земельну ділянку та будинок, пояснила, що всі матеріали сфальсифіковані відповідачами, відповідачі вигнали її на вулицю з будинку без особистих речей. Представники позивача підтримали позовні вимоги, з урахуванням уточненої заяви, та просили захистити права позивача, як єдиного спадкоємця [PERSON] , покласти всі понесені судові витрати на відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що позивач ніколи не була власником будинку, власником земельної ділянки була її матір. Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 04.10.2023 року скасоване рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року в частині задоволених позовних вимог та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсними довіреностей, договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача та її представників, представника відповідачів, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.09.1998 року (т.1 а.с. 45). [PERSON] отримала у власність земельну ділянку розміром 0,0701 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:75:670:0092, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2009 року, зареєстровано в рестрі за № 8692 (т. 1 а.с. 21-23). 17.04.2017 року [PERSON] отримала технічний паспорт на садовий будинок [ADDRESS] (т. 1 а.с. 25-34). 20.06.2017 року [PERSON] довірила [PERSON] розпоряджатись належним її майном на праві власності - земельною ділянкою площею 0,0701 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0092, що знаходиться по [ADDRESS] , яка зареєстрована в реєстрі за № 437 (а.с. 27). 30.06.2017 року [PERSON] від імені [PERSON] укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , с/т « [INFO] » кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:75:670:0092, зареєстровано в реєстрі за № 4924 (т. 1 а.с. 33-41). 07.06.2018 року [PERSON] склала заповіт на все її майно [PERSON] , який зареєстрований в реєстрі за № 1722 (т. 2 а.с. 15). У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання недійсною довіреності від 20.06.2017 року, укладеної від її імені, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко С. Т. за реєстровим № 437; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0701 га, кадастровий номер № 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. за реєстровим № 4924; зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко С. Т. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю. В. внести відповідні зміни до Єдиного реєстру довіреностей, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (справа № 759/13817/18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2019 року (т. 1 а.с. 44). 21.08.2019 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу заяву № 290 про прийняття спадщини, спадкова справа № 124/2019 (т. 1 а.с. 37-38). 14.09.2020 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки передав у власність [PERSON] земельну ділянки [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:75:670:0092, зареєстровано в реєстрі за № 1128 (т. 1 а.с. 62-64). 19.09.2020 року [PERSON] заявою, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, повідомив, що будь-яких будівель, в тому числі самовільних, станом на 14.09.2020 року на земельній ділянці площею 0,0701 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення садівництва, відсутні (т. 1 а.с. 39). 20.10.2020 року [PERSON] подав заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] (т. 1 а.с. 119-120). 28.10.2020 року [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки подарував [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] , с/т « [INFO] » кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:75:670:0092, зареєстровано в реєстрі за № 1330 (т. 1 а.с. 65-66) 28.10.2020 року [PERSON] на підставі договору дарування садового будинку подарував [PERSON] садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстр. № 1329 (т. 1 а.с. 116-117). Згідно довідки, виданої головою правління с/т «Зв`язківець» від 10.06.2020 року вих. 444 на земельній ділянці [ADDRESS] , с/т « [INFO] » кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:75:670:0092 розташований трьох поверховий будинок (а.с. 35). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Світлани Тарасівни та [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідачів: [PERSON] та [PERSON] , про визнання недійсним довіреностей та договорів купівлі-продажу земельних ділянок та зобов`язання нотаріуса вчинити дії задоволено частково: визнано недійсною довіреність від 20 червня 2017 року, укладену від імені [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко С.Т., зареєстровану в реєстрі №437; визнано недійсною довіреність від 04 травня 2017 року, укладену від імені [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко С.Т., зареєстровану в реєстрі №342; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,01 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0275, що розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений 30.06.2017 р. між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 4927. В решті позовних вимог [PERSON] відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Київського апеляційного суду від 04.10.2023 року Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко С.Т., треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними довіреностей, договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0275, що розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений 30 червня 2017 року між [PERSON] , який діяв від мені [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю., зареєстрований в реєстрі під №4927, відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є спадкоємцем майна після своєї матері - [PERSON] , у тому числі й земельної ділянки площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, за адресою: [ADDRESS] , та будинку, розташованого на цій земельній ділянці. Вказує, що спірна земельна ділянка була відчужена особою, яка не була власником цієї земельної ділянки та не мала права її продавати. Договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки від 30.06.2017 року був підписаний представником [PERSON] , який діяв на підставі підробленої довіреності, що підтверджується висновком експерта від 24.10.2019 року №17-3/1536 (експертиза була проведена в рамках кримінального провадження №12019110100000952 від 06.06.2019). Також спадкодавцеві належало право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3,5 ст.376 ЦК України, яке перейшло в порядку спадкування до позивача відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем після [PERSON] , вона має право на узаконення об`єкта нерухомого майна, а саме будинку, розташованого на земельній ділянці [ADDRESS] . Згідно з частинами першою-третьою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до частини першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю; довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Отже, довіреність є одностороннім правочином, який створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яка видала довіреність. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 3 ЦПК України законодавцем передбачено, що кожна особа має право впорядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У цьому випадку мається на увазі порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права конкретної особи або осіб. Це відбувається тоді, коли внаслідок протиправної дії або бездіяльності іншої особи або осіб чиниться порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права конкретної особи або осіб. В цьому випадку особа, яка оспорює або не визнає право власності конкретної особи або осіб на певне майно, власник певного майна відповідно до ст. 392 ЦК, може пред`явити позов про визнання його права власності. Відтак, щоб звернутися до суду за судовим захистом, досить володіти цивільною процесуальною правоздатністю. Таким чином, суб`єктивне право власності формується як сукупність трьох найголовніших правомочностей: права володіння, права користування, права розпорядження. Відповідно до вимог статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] незаконно набув право власності на спірну земельну ділянку та не мав права укладати договір купівлі-продажу 14.09.2020 року з [PERSON] , а [PERSON] , який придбав земельну ділянку [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 14.09.2020 року у [PERSON] , діяв недобросовісно та оформив первинну реєстрацію права власності на садовий будинок [ADDRESS] з порушенням вимог закону, внаслідок чого наступні правочини є недійсними. Оскільки довіреність від 20.06.2017 року, що видана від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] не скасована, недійсною у встановленому законом порядку не визнана, та не встановлено укладання правочину 30.06.2017 року - договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, за адресою: [ADDRESS] представником [PERSON] - [PERSON] на підставі підробленої довіреності, який є дійсним, тобто позивачем не доведено право спадкодавця на спірну земельну ділянку, а також що спірна земельна ділянка увійшла до спадкової маси, суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення позову про визнання недійсним договору дарування №1329 від 28.10.2020 року, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на садовий будинок [ADDRESS] , припинення права власності [PERSON] на вказаний садовий будинок [ADDRESS] , та визнання за позивачем права власності на садовий будинок, [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування і зобов`язання суб`єктів державної реєстрації здійснити його реєстрацію відсутні. Позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на садовий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2203167580000 не є ефективним способом захисту порушених прав позивача та задоволенню не підлягають, оскільки є похідними, а правомірність укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] не є предметом цього позову. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19, пункт 6.30), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, пункт 4.17), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13)). Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (buchbesitz (нім. - книжкове володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20, пункт 70)). Враховуючи, що [PERSON] не набула прав власності на спірну ділянку, у неї відповідно відсутнє право володіння, користування і розпорядження зазначеним нерухомим майном, відповідно її права не порушені і відсутні правові підстави для звернення до суду щодо витребування на її користь спірної земельної ділянки та визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0701 га з кадастровим номером 8000000000:75:670:0092, за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позовів, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не доведено порушення її прав чи безпосереднього інтересу відповідачами, прийшов до висновку, що у задоволенні позовів належить відмовити. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України та залишає їх за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed