Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

У листопада 2022 року позивач [PERSON] , звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання зобов`язань припиненими. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 575МІ11120919001 на придбання житла на вторинному ринку. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту укладено між банком, [PERSON] , [PERSON] договір поруки № 575МІ11120919001 - порука від 19.09.2012. Крім того, 19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 575МІ11120919001-ЗАСТ, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку іпотеко держателю Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 575МІ11120919001 від 19.09.2012 однокімнатну квартиру загальною площею 32,1 кв.м., розташовану у [ADDRESS] . АТ «Альфа-Банк» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк». У вересні 2016 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості у розмірі 113860,81 грн. Постановою Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 у справі № 433/1771/16-ц позовні вимоги акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Позивач зазначає, що станом на 30.08.2022 постанова Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 у справі № 433/1771/16-ц нею виконана у повному обсязі, а саме всього сплачено 75370,00 грн, з урахуванням судового збору. Разом з тим, банк продовжує протиправно нараховувати заборгованість за кредитним договором. Враховуючи викладене, позивач просить визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором № 575МІ11120919001 від 19.09.2012, укладеним між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»; визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки № 575МІ11120919001-ЗАСТ від 19.09.2012, укладеним між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», предметом якого є однокімнатна квартира загальною площею 32,1 кв.м., розташовану у [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Авершиною І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1154; виключити запис з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 13015846, підстава обтяження - іпотечний договір №575МІ11120919001-ЗАСТ від 19.09.2012, дата - 19 вересня 2012) про державну реєстрацію обтяження за договором іпотеки №575МІ11120919001-ЗАСТ від 19.09.2012, укладеним між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»; судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2023 року замінено у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання зобов`язань припиненими - первісного відповідача Акціонерне товариство «Альфа банк» на належного відповідача - Акціонерне товариство «Сенс банк». Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.05.2023, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Сенс-Банк» про визнання зобов`язань припиненими, до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 575МІ11120919001 на придбання житла на вторинному ринку, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 80000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом протягом перших 3 років від дати укладення цього договору фінансової процентної ставки за договором у розмірі 22% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 18.09.2022. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту укладено між банком, [PERSON] , [PERSON] договір поруки № 575МІ11120919001 - порука від 19.09.2012. 19.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 575МІ11120919001-ЗАСТ, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку іпотеко держателю Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 575МІ11120919001 від 19.09.2012 однокімнатну квартиру загальною площею 32,1 кв.м., розташовану у [ADDRESS] . Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 21.11.2016 позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено у повному обсязі. Суд стягнув солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 113860,81 грн. Вирішено питання про судові витрати. Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 21 листопада 2016 позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Ухвалено стягнути солідарно зі [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 113860,81 грн. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 27 березня 2019 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 21 листопада 2016 скасовано. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 02 липня 2020 залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача акціонерне товариство «Альфа-Банк». Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 26 серпня 2020 позовні вимоги акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено частково. Ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 99597,88 грн., які складаються з: заборгованості за кредитом - 65333,26 грн., заборгованості за відсотками - 30583,97 грн, інфляційних витрат за кредитом - 1235,09 грн., інфляційних витрат за відсотками 2445,22 грн. Постановою Луганського апеляційного суду від 12.11.2020 у справі № 433/1771/16-ц позовні вимоги акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у сумі 74149,86 грн., яка складається з: 65333,26 грн. - заборгованість за кредитним договором, 7901.95 грн. - заборгованість за відсотками, 1235,09 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 679,56 грн - інфляційні втрати за відсотками, судовий збір в сумі 218,74 грн. У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, згідно з частиною першою статті 509, статтею 526ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 "Припинення зобов`язання" розділу І книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608та 609ЦК України). За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтями 599-609 ЦК України передбачено, що підставами припинення зобов`язання є: припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи та припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки. Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Однак, будь-яких передбачених ЦК України та Законом України «Про іпотеку» обставин, які б свідчили про припинення іпотеки на однокімнатна квартира загальною площею 32,1 кв.м., розташована у [ADDRESS] , посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Авершиною І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1154, під час розгляду даної справи судом не встановлено та позивачем відповідних доказів на підтвердження існування таких обставин суду не надано. При цьому, позивачем недоведено належними та допустимими доказами, що заборгованість за кредитним договором від 19.09.2012 №575МІ11120919001 відсутня. Будь-яких інших правових підстав, передбачених законодавством України для визнання іпотеки припиненою позивач у своєму позові не зазначив та доказів на підтвердження існування таких обставин суду не надав. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, оскільки наведені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог обставини не є правовою підставою для визнання зобов`язань за кредитним договором та зобов`язань іпотеки припиненими, а також враховуючи, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що настали передбачені законодавством України обставини для припинення іпотеки на однокімнатна квартира загальною площею 32,1 кв.м., розташована у [ADDRESS] , посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Авершиною І. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1154, суд приходить до висновку, що позовні вимог [PERSON] про визнання припиненими зобов`язання за кредитним договором та припиненою іпотеку за договором іпотеки № 575МІ11120919001-ЗАСТ від 19.09.2012 припиненими, - задоволенню не підлягають. Разом з тим, оскільки позовні вимоги [PERSON] про виключення запису з Державного реєстру іпотек про державну реєстрацію обтяження за договором іпотеки № 575МІ11120919001-ЗАСТ від 19.09.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариства «Альфа-Банк», є похідними від позовних вимог про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та зобов`язань за договором іпотеки, то у задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині також слід відмовити. У зв`язку з тим, що під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed