Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Позивач являється спадкоємцем після смерті останньої за заповітом, однак у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору. У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Дацишина М. В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У подальшому подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є за певних умов поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17, і відтворено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі N 629/1886/18 (провадження N 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17-ц (провадження N 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі N 209/1795/18 (провадження N 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі N 626/2055/18 (провадження N 61-17906св19). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 жовтня 2023 року. За життя 07 квітня 1998 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Шмигельською В. П. та зареєстрований у реєстрі за № 1-853, за яким заповіла все своє майно внуку [PERSON] , що підтверджується заповітом від 07 квітня 1998 року. У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, позивач при реєстрації шлюбу змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається із довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 1363 від 11 жовтня 2023 року, на день смерті [PERSON] за місцем її проживання у [ADDRESS] була зареєстрована, крім інших, її донька [PERSON] (відповідачка по справі). З відомостей, наданих завідувачем Ізяславської держнотконтори Хмельницької області Ефендієвою А. П. за № 1224/01-16 від 26 жовтня 2023 року, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Відповідачка [PERSON] , яка як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, позов визнала. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову їй зрозумілі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved