Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та записати його батьком [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач із відповідачем познайомилися в 2016 році в м. Павлограді Дніпропетровської області. Після знайомства та виникнення взаємної симпатії стали спочатку зустрічатися, дружити, а згодом і проживати сумісно однією сім?єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] в період сумісного проживання однією сім?єю відповідачка народила дитину - [PERSON] , матір?ю якого записана [PERSON] , а батько записаний за прізвищем та громадянством матері, ім?я та по батькові дитини записано зі її вказівкою в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. В лютому 2022 року у зв`язку з війною відповідач з дитиною виїхали до Німеччини. Згодом, оскільки позивач не мав права виїхати за кордон, відповідач [PERSON] передала сина йому як батьку в Україну, а сама залишилась у Німеччині. З того часу позивач проживає разом з сином вдвох за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.02.2023 у справі була призначена молекулярно-генетична експертиза, виконання якої було доручене Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради». Провадження у справі було зупинене на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 30.05.2023 поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30.06.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 17.10.2023 витребувано докази. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник позивача надав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач двічі в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статей 280 - 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтвержується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] та довідкою про реєстрацію місця проживання № 7751 від 10.11.2021. [INFO] в м. Павлоград народився [PERSON] , в графі батько зазначено - [PERSON] , в графі мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00041973006 від 24.10.2023 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до довідки виданої головою квартального комітету № 14 від 04.01.2023 за адресою [ADDRESS] з 2017 року проживає [PERSON] ,1995 року народження, який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , 1998 року народження, проживала за зазначеною адресою з 2017 року по 2022 рік. Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № 876-МГ вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає не менше 99,999999%. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, дослідивши матеріали справи судом встановлено факт того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що безпосередньо підтверджується поясненнями позивача та висновком молекулярно-генетичної експертизи № 876-МГ від 12.05.2023. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 134 СК України, передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Враховуючи наведені норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню шляхом визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження від 27.01.2017 № 85. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved