Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-сервіс» звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 814,84 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами вказаних послуг, однак не виконують своєчасно зобов`язання щодо оплати наданих їм послуг, у зв`язку із чим за період з липня 2016 по квітень 2018 за ними наявна заборгованість по оплаті спожитих комунальних послуг на загальну суму 818,84 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість на надані послуги та судовий збір. Ухвалою судді від 12.02.2021 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 22.06.2021 [PERSON] подала до суду відзив, відповідно до якого, доводи наведені в позовній заяві вважала необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності, у задоволенні позову просила відмовити. Зазначила, що доводи позивача про наявність у відповідачів заборгованості спростовуються наявними у відповідача-1 квитанціями та виставленими за зазначений період рахунками. Просила звернути увагу суду, що позивач вже неодноразово допускався помилок у розрахунках, після чого, на вимогу відповідача проводив перерахунок. 28.11.2023 представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , в рівних частинах, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.12.2012. Позивач надає послуги утримання вказаного будинку та прибудинкової території, з постачання теплової енергії та гарячої води, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території, на підставі акту приймання-передачі житлового будинку від 10.11.2014. З метою надання комунальних послуг, позивачем було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 520313 від 01.01.2015 з ПАТ «Київенерго», що підтверджується копією договору та актів приймання-передавання товарної продукції за спірний період. 14.05.2014 між позивачем та відповідачами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № КЛ-7-33 ЦО. Відповідно до умов договору позивач зобов`язувався надавати відповідачам комунальні послуги в тому числі. послугу централізованого опалення (надалі - послуги). В свою чергу відповідачі зобов`язувались оплачувати послуги не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим (п. 3.2. договору). Послуги надавались позивачем належним чином, відповідно умов договору та вимог законодавства України у сфері житлово-комунальних послуг. В свою чергу, зобов`язання в частині, що стосується своєчасної оплати за спожиті послуги відповідачами виконані не були. В наслідок чого у відповідачів перед позивачем в період з 01.07.2016 по 30.04.2018 утворилась заборгованість за послугу з централізованого опалення в сумі 818,84 грн. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла до 10.06.2018) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 затверджено правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно п. 5 ч. 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На час розгляду справи судом, відповідачами не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку. Окрім того, суд оцінює критично доводи відповідача-1, щодо недостовірності розрахунку заборгованості та посилання на квитанції, які відсутні в матеріалах справи, з чого суд робить висновок, що доводи відповідача ґрунтуються лише на його припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 818,84 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 1921,00 грн. у відшкодування судових витрат.

Outcome: approved