Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

У серпні 2023 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Погребищенський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення безпідставно набутих аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він в період з 21.02.2012 року по 10.01.2013 рік перебував у шлюбі, який 10.10.2013 року рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області було розірвано. 20.11.2012 року за позовом відповідачки Погребищенським районним судом Вінницької області було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.11.2012 року і до повноліття. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницькоїобласті від 05.09.2013 року було змінено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини з на 1/3 частки (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На виконанні в Погребищенському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №220/2595/2012, виданий Погребищенським районним судом Вінницької області 10.12.2012 року, про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.11.2012 року і до його повноліття. Як зазначає позивач, аліменти були присуджені, починаючи з 02.11.2012 року, але відповідачка умисно подала до державної виконавчої служби виконавчий лист після спливу 6 років, що й стало підставою для утворення заборгованості. Позивачем було оскаржено до Погребищенського районного суду Вінницької області батьківство щодо сина [PERSON] , [INFO] , та рішенням суду від 02.06.2023 року було виключено з актового запису №48 від 21.06.2012 року відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 13.07.2023 року. Згідно довідки Погребищенського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.08.2023 року №47 борг позивача по аліментах на підставі виконавчого листа №220/2595/2012, виданого Погребищенським районним судом Вінницької області, станом на 01.08.2023 року становить 16283 грн.70 коп. Аліменти утримані з [PERSON] в загальній сумі 53905 грн. 60 коп. перераховані на користь [PERSON] . Дані обставини й стали підставою для звернення позивача до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів та від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 20.11.2012 року в справі №220/2595/2012 та рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 05.09.2013 року у справі №143/903/13-ц та стягнення із [PERSON] на його користь безпідставно набутих аліментів по виконавчому листу ВП № 5727432 в розмірі 53905 грн.60 коп. та судових витрат по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 01 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05.09.2023 року позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню (а.с. 34), у задоволенні якої ухвалою суду від 07.09.2023 року відмовлено (а.с. 35-37). 01.09.2023 року до канцелярії суду представником відповідачки [PERSON] адвокатом Гончаруком Р.О. подано відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначено, що позов в частині вимог про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів відповідач визнає. Позов в частині вимоги про стягнення безпідставно набутих аліментів просить залишити без задоволення (а.с. 43-51). Ухвалою суду від 09.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 54-57). 15.11.2023 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Гнатюк Людмили Петрівни про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовної вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набутих аліментів в розмірі 53905 грн.60 коп. (а.с. 64). Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гнатюк Л.П. в судовому засіданні заяву про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовної вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набутих аліментів в розмірі 53905 грн.60 коп. підтримали та просили її задовольнити. В іншій частині позов підтримали та підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, натомість її представник - адвокат Гончарук Р.О. в судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Гнатюк Л.П. про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовної вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набутих аліментів в розмірі 53905 грн.60 коп. підтримав та просив її задовольнити та не заперечував проти задоволення решти позовних вимог Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Погребищенський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленим, свого представника до суду не направив, причини неявки суду не повідомив (а. с. 63). Ухвалою суду 15.11.2023 року заяву представника позивача адвоката Гнатюк Людмили Петрівни про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовної вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набутих аліментів в розмірі 53905 грн. 60 коп. задоволено та позовну заяву [PERSON] в частині позовної вимоги про стягнення із [PERSON] безпідставно набутих аліментів в розмірі 53905 грн. 60 коп. залишено без розгляду (а.с. 67, 68-69). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.06.2023 року по справі № 143/365/23 було встановлено, що згідно копії актового запису про народження №48 від 21.06.2012 року, вчиненого Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народився [PERSON] , та в графі «відомості про батька» вказаний [PERSON] (а.с. 7). 20.11.2012 року Погребищенським районним судом Вінницької області у справі № 220/2595/2012 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.11.2012 року і до досягнення повноліття (а.с. 5). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 05.09.20213 року по справі №143/903/13-ц розмір аліментів з [PERSON] змінено з 1/2 на 1/3 частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 6). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 02 червня 2023 року по справі №143/365/23 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про спорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини було задоволено та виключено з актового запису № 48 від 21.06.2012 року, складеного Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька [PERSON] , [INFO] , та зобов`язано Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №48 від 21.06.2012 року, який складений Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: виключити з графи «батько» запис про [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно до довідки начальника Погребищенського відділу Державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ігоря Маркітана, на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №220/2595/2012, виданий 10.12.2012 року Погребищенським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02.11.2012 року і до його повноліття. Станом на\~01.08.2023\~року [PERSON] \~має заборгованість\~зі сплати\~аліментів на\~утримання сина\~ [PERSON] в розмірі 16283 грн. 70 коп. Станом на 01.08.2023 року утримано із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в загальній сумі 53905 грн.60 коп. (а.с. 9). Вирішуючи позов по суті, суд послуговується на правовий висновок, сформульований у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 477/1165/20, який зводиться до того, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених\~розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується\~\~з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною другою\~статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Аліментний обов`язок засновується на факті батьківства,\~\~а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що особа не є її біологічним батьком, підтверджує, що така особа не є (і, відповідно, ніколи не була) батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про особу як батька дитини є, зокрема, відсутність у такої особи від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень\~статті 180 СК України\~обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Звертаючись із позовом до суду, позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для припинення стягнення аліментів та звільнення його від сплати заборгованості за аліментами на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої\~статті 197 СК України,\~\~і відповідно, є підставою для припинення його обов`язку по сплаті аліментів та звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. Разом із цим, аналізуючи заявлену позовну вимогу про припинення стягнення аліментів як обраного позивачем способу захисту порушеного права в контексті суті спірних правовідносин на предмет його відповідності критеріям належності та ефективності, суд ураховує за змістом частини першої\~статті 2 ЦПК України\~метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. mutatis\~mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 67), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункти 63, 89), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (пункт 119), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 13 липня 2022 року у справі №\~363/1834/17\~(пункт 56), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункт 5.6), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 86)). У п.7.47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц зауважено, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша\~статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої\~статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що\~суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально. У постанові Верховного Суду від 15.09.2021 року у справі №372/2583/18 обумовлено, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Повертаючись до обставин розглядуваної справи, слід зазначити, що згадана позовна вимога про припинення стягнення аліментів ґрунтується на положеннях ч.4 ст.273 ЦПК України, за змістом яких, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Із конструктивного аналізу наведеної норми слідує, що у разі зміни обставин, що впливають на визначені рішенням суду розміри періодичних платежів, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати саме звільнення від їх сплати, а не припинення їх стягнення. За обставинами справи\~ мета позивача, серед іншого, спрямована на звільнення його від подальшої сплати аліментів на утримання дитини. З огляду на викладене, та виходячи із точного змісту норми ч.4 ст.273 ЦПК України, суд розглядає позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів як вимогу про звільнення його від їх сплати. Такий підхід\~щодо застосування\~судом належного\~та ефективного\~способу захисту\~порушеного права\~позивача у\~аналогічних спірних\~правовідносинах підтверджується\~позицією Верховного\~Суду,\~викладеною у\~постанові від\~15.05.2019\~року у\~справі № 511/219/18. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити та звільнити позивача від сплати аліментів та від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 20.11.2012 року в справі №220/2595/2012 та рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 05.09.2013 року у справі №143/903/13-ц. При цьому суд відзначає, що звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами слід розуміти таким чином, що він звільняється від сплати заборгованості за аліментами, нарахованими за будь який період на виконання згаданих двох судових рішень до дня набрання законної сили цим рішенням суду включно. Водночас, звільнення позивача від сплати аліментів означає, що він звільняється від сплати аліментів, стягнутих на підставі означених судових рішень, з наступного дня після набрання законної сили цим рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України \~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідачки [PERSON] - адвокат Гончарук Р.О. визнав позов в частині позовних вимог про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами до початку розгляду справи по суті, то із відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Крім того, на підставі\~ч.1 ст.142 ЦПК України\~ позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved