Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА РУХ СПРАВИ 01.11.2022 року до Красилівського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] , подана його представником адвокатом Флисом В.В., в якій останній просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» (надалі - ПрАТ «Красилівський цукровий завод») заборгованість по Договору №05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року в розмірі 16023,65 грн. - основна сума боргу, 5990,65 грн. - інфляційне збільшення, 1405,25 грн. - три відсотки річних, Договору №12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року в розмірі 12078,80 грн. - основна сума боргу, 4515,75 грн. - інфляційне збільшення, 1065,25 грн. - три відсотки річних, Договору №26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року в розмірі 6211,66 грн. - основна сума боргу, 2262,95 грн. - інфляційне збільшення, 534,54 грн. - три відсотки річних, Договору №30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року в розмірі 28572,06 грн. - основна сума боргу, 10409,00 грн. - інфляційне збільшення, 2458,76 грн. - три відсотки річних, а всього кошти в розмірі 91528,23 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та Фізичною особою-підприємцем (надалі - ФОП) [PERSON] було укладено Договір № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 р. Вартість послуг визначена у розмірі 16023,65 грн., згідно п. 3.1 зазначеного договору. Згідно п. 3.3 зазначеного договору, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту. 23.09.2019 р. між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 23-09/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно якого виконанні роботи прийняті та сума до сплати становить 16023,65 грн. Однак з ФОП [PERSON] до цього часу не проведено розрахунок по зазначеному договору та акту. Між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 р. Вартість послуг визначена у розмірі 12078,80 грн., згідно п. 3.1 зазначеного договору. Згідно п. 3.3 зазначеного договору, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту.17.09.2019 р. між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 17-09/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно якого виконанні роботи прийняті та сума до сплати становить 12078,80 грн.Однак з ФОП [PERSON] до цього часу не проведено розрахунок по зазначеному договору та акту. Між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 р. Вартість послуг визначена у розмірі 6211,66 грн., згідно п. 3.1 зазначеного договору. Згідно п. 3.3 зазначеного договору, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту.17.09.2019 р. між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 17-09/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно якого виконанні роботи прийняті та сума до сплати становить 6211,66 грн.Однак, з ФОП [PERSON] до цього часу не проведено розрахунок по зазначеному договору та акту. Також між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 р. Вартість послуг визначена у розмірі 28572,06 грн., згідно п. 3.1 зазначеного договору. Згідно п. 3.3 зазначеного договору, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту.11.10.2019 р. між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 11-10/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно якого виконані роботи прийняті та сума до сплати становить 28572,06 грн.Однак з ФОП [PERSON] до цього часу не проведено розрахунок по зазначеному договору та акту. З метою досудового врегулювання спору ФОП [PERSON] 06.01.2022 року було направлено претензію на адресу ПрАТ «Красилівський цукровий завод» про повернення та сплату коштів по вищезазначених договорах та актах, однак відповіді на претензію не було отримано, як і не було сплачено коштів. 02.09.2022 року між ФОП [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] передає, а [PERSON] набуває права вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору або можуть виникнути в майбутньому, на підставі Договору № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 р., Договору № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 р., Договору № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 р., Договору № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 р., які укладені між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] . Посилаючись на те, що відбулась заміна кредитора у зобов`язаннях, що виникли на підставі Договору № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 р., Договору № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 р., Договору № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 р., Договору № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 р. з ФОП [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку із чим останній набув права вимоги до ПрАТ «Красилівський цукровий завод», представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаними договорами на загальну суму 91528,23 грн. Посилаючись на те, що справа за позовом [PERSON] до ПрАТ «Красилівський цукровий завод» про стягнення заборгованості знаходилась на розгляді Господарського суду Хмельницької області та на час розгляду справи у даному суді, у зв`язку з чим у позивача були наявні підстави вважати, що його права будуть відновлені та захищені в судовому порядку, та те, що позивач звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області з даною позовною заявою через кілька днів після того, як дізнався, що даний спір не відноситься до господарської юрисдикції, вважає, що строк позивачем пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим просив поновити строк позовної давності. Ухвалою судді від 07.11.2022 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.12.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 16.05.2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні 22.05.2023 року у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 22.05.2023 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Оніщука Є.О. про поновлення строку для подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи, про витребування доказів, та про призначення почеркознавчої експертизи У справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109). АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник відповідача [PERSON] 25.11.2023 року подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав. Зазначив, що вимоги позивача вважають незаконними та необґрунтованими, з огляду на наступне. Обґрунтовуючи позовну заяву, Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг, що нібито надані Фізичною-особою підприємцем [PERSON] для ПрАТ «Красилівський цукоровий завод» згідно договорів про надання послуг, право вимоги по яких перейшло до [PERSON] . Однак, серед документів первинного бухгалтерського обліку ПрАТ «Красилівський цукоровий завод», не вдалось знайти документів, які свідчать про укладення згаданих вище договорів надання послуг з ФОП [PERSON] і документів первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують наявність зобов`язань у Відповідача перед ФОП [PERSON] . Згідно картки рахунку 6310 за 2019 рік, в бухгалтерському обліку Відповідача відображено лише операція з купівлі 04.10.2019 року у ФОП [PERSON] «рукавиць діалектричних», які оплачені 27.08.2019 року.При цьому, у зв`язку зі зміною у жовтні 2019 року власника ПрАТ «Красилівський цукровий завод», що підтверджується рішенням Антимонопольного комітету України № 681-р від 04.10.2019, 30.11.2020 року було змінено керівника Відповідача. Однак, попереднім керівником Відповідача, який нібито підписував вищезгадані договори та акти, не передавались вказані документи, у ПрАТ «Красилівський цукровий завод» відсутні документи, які свідчать про укладення вищезгаданих договорів надання послуг з ФОП [PERSON] та отримання послуг по таких договорах. Окрім того, в 2019 році ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не здійснювало діяльності, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Національної асоціації цукровиків України, відповідно до яких, пуск сезону цукроваріння у 2019 році відповідач не здійснював. Також вказав, що у справі, що розглядається, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, спірним є питання виконання договорів про надання послуг, обсягу виконаних ФОП [PERSON] робіт згідно договорів про надання послуг, та, як результат, суми боргу за наданні послуги, стягнення якої є предметом даного позову. Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини руху активів, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху активів. Зокрема, обставини здійснення перевезення майна, обставини зберігання та використання цього майна у господарській діяльності сторін, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини виконання договорів та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.Схожі висновки Верховного Суду викладені у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18 та від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19. Вказав, що лише за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності документів, які підтверджують понесені витрати, господарська операція вважається реальною. Посилаючись на те, що: позивачем не надано доказів виконання ФОП [PERSON] вищевказаних зобов`язань, оскільки Позивачем не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені терміни податкові накладні на постачання послуг, здійснених згідно наданих договорів та актів, які нібито надавались у вересні-жовтні 2019 року; в Розділі ІІ. Податковий кредит Додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за період вересень-жовтень 2019 року, відсутні відомості про нарахування податкового кредиту за операціями з придбання послуг у ФОП [PERSON] (індивідуальний податковий номер [NUMBER] ) згідно договорів та вищевказаних актів; позивачу не могло перейти право вимоги за наданим договором про відступлення права вимоги від 02.09.2022, оскільки даний договір за своєю природою є договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), оскільки позивач не є та не може бути фінансовою установою, а тому не може надавати такі фінансові послуги як факторинг, і, відповідно [PERSON] не може бути стороною такого договору і набувачем права вимоги за таким договором, - просив у задоволенні позову відмовити. 02.12.2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про відкладення судового засідання. 30.01.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення у справі почеркознавчої експертизи. Необхідність проведення у справі експертизи пояснив тим, що у Відповідача існують обґрунтовані сумніви щодо підписання договорів і акти приймання послуг саме керівником Відповідача [PERSON] . У зв`язку із наведеним, просив Призначити у справі № 677/1321/22 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109). Витребувати у [PERSON] оригінали договору № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019, акт № 23-09/19 прийому виконаних робіт за 23.09.2019, дата підписання якого вказано 23.09.2019; договору № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019, акт № 17-09/19 прийому виконаних робіт за 17.09.2019, дата підписання якого вказано 17.09.2019; договору №26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019, акт № 17-09/19 прийому виконаних робіт за 17.09.2019, дата підписання якого вказано 11.10.2019; договору № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019, акт № 11-10/19 прийому виконаних робіт за 11.10.2019, дата підписання якого вказано 11.10.2019. 27.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про поновлення строку на подання та прийняття доказів, необхідних для проведення у справі почеркознавчої експертизи. 28.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення до справи доказів: лист Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 20.03.2023 вих. № 2950/6/22-01-24-11-18, в якому повідомили, що «згідно даних інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України, а саме Єдиного реєстру податкових накладних, інформація щодо виписки та реєстрації податкових накладних ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на постачання товарів/послуг у серпні, вересні, жовтня 2019 року на контрагента ПрАТ «Красилівський цукровий завод» (ЄДРПОУ 00373310), станом на 20.03.2023 відсутня». 15.05.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. В судовому засіданні 22.05.2023 року представник відповідача [PERSON] вимоги позову не визнав, підтримав клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, з тих підстав, що колишній керівник ПрАТ «Красилівський цукровий завод» Бабін В.М., який значиться підписантом спірних договорів та актів, не здійснював приймання робіт від ФОП [PERSON] , та у договорах підписи, проставлені від його імені, візуально відрізняються від підпису [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою заявою [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 22.05.2023 року просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення у справи почеркознавчої експертизи, оскільки пропущені строки для його подання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 20.11.2023 року позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позові. Також представник позивача зробив заяву про те, що докази понесення позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 20.11.2023 року вимоги позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні, з тих підстав, що спірні договори не зареєстровані у податковому органі, позивач не може бути стороною договору факторингу, оскільки є фізичною особою, та у заборгованість включено податок на додану вартість. ПОЗИЦІЯ СУДУ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Хмельницької області від 18.10.2022 року по справі № 924/697/22ухвалою вказаного суду від 19.09.2022 р. прийнято позовну заяву [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг № 05-08/19 від 05.08.2019 р., № 12-08/19 від 12.08.2019 р., № 26-08/19 від 26.08.2019 р., № 30-09/19 від 30.09.2019 р. в сумі 62886,17 грн. основного боргу, 23178,26 грн. інфляційних втрат, 5463,80 грн. 3% річних. (а.с. 51-54). Також, як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Хмельницької області від 18.10.2022 року по справі № 924/697/22, даною ухвалою закрито провадження у справі № 924/697/22 з тих підстав, оскільки [PERSON] не може бути стороною у господарській справі, оскільки є фізичною особою. Крім того, судом зауважено, що, зробивши висновок про те, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарськими, позивач не врахував, що предметом спору є вимоги [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» про стягнення грошових коштів у розмірі 91528,23 грн. за договорами про надання послуг № 05-08/19 від 05.08.2019 р., № 12-08/19 від 12.08.2019 р., № 26-08/19 від 26.08.2019 р., № 30-09/19 від 30.09.2019 р., укладених між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Красилівський цукровий завод», за якими [PERSON] набув право вимоги на підставі укладеного з ФОП [PERSON] договору про відступлення права вимоги. Тобто, звернувшись із цим позовом до відповідача, фізична особа заявила вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги, стороною якого відповідач не є. У даному випадку позовні вимоги спрямовано на захист фізичною особою її майнових прав, які їй було відступлено фізичною особою-підприємцем - контрагентом відповідача за цивільно-правовим договором (договором відступлення права вимоги. З цих підстав Господарським судом Хмельницької області зроблено висновок, що між позивачем і відповідачем відсутні господарські відносини. Ухвала Господарського суду Хмельницької області від 18.10.2022 року у справі № 924/697/22набрала законної сили 18.10.2022 року та сторонами не оскаржувалась. 23.10.2022 року до Красилівського районного суду Хмельницької області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана його представником - адвокатом Флисом В.М., до приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» про стягнення 91528,23 грн. заборгованості за договорами про надання послуг. Вказану позовну заяву відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2022 року передано для розгляду судді Шовкуну В.О. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН Судом у даній справі встановлено наступні обставини. Між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року. Предметом вказаного договору є надання виконавцем ФОП [PERSON] замовнику ПрАТ «Красилівський цукровий завод» послуги згідно з КВЕД 33.14 «Технічне обслуговування електричного устаткування» - електротехнічні випробування вантажопідйомних механізмів. Вартість послуг визначена у розмірі 16023,65 грн., згідно п. 3.1 зазначеного договору. Згідно з п. 3.3 зазначеного договору, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту. 23.09.2019 року між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] складено та підписано акт № 23-09/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно з яким виконанні роботи прийняті ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та сума до сплати становить 16023,65 грн. (а.с. 14-17) Між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року. Предметом вказаного договору є надання виконавцем ФОП [PERSON] замовнику ПрАТ «Красилівський цукровий завод» послуги згідно з КВЕД 33.14 «Технічне обслуговування електричного устаткування» - профілактика зварювальних трансформаторів. Вартість послуг визначена у розмірі 12078,80 грн., згідно з п. 3.1 зазначеного договору. Згідно з п. 3.3 договору № 12-08/19, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту.17.09.2019 року між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 17-09/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно з яким виконанні роботи прийняті ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та сума до сплати становить 12078,80 грн.(а.с. 21-24). Між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року. Предметом вказаного договору є надання виконавцем ФОП [PERSON] замовнику ПрАТ «Красилівський цукровий завод» послуги згідно з КВЕД 33.14 «Технічне обслуговування електричного устаткування» - випробовування силових кабелів. Вартість послуг визначена у розмірі 6211,66 грн., згідно з п. 3.1 зазначеного договору. Згідно з п. 3.3 договору № 26-08/19, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту.17.09.2019 року між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 17-09/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно з яким виконанні роботи прийняті ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та сума до сплати становить 6211,66 грн.(а.с. 28- 31, 35-38). Між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року. Предметом вказаного договору є надання виконавцем ФОП [PERSON] замовнику ПрАТ «Красилівський цукровий завод» послуги згідно з КВЕД 33.14 «Технічне обслуговування електричного устаткування» - електротехнічні випробування вантажопідйомних механізмів. Вартість послуг визначена у розмірі 28572,06 грн., згідно з п. 3.1 вказаного договору. Згідно з п. 3.3 договору № 30-09/19, замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту.11.10.2019 року між ПРАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] було складено та підписано акт № 11-10/19 прийому виконаних робіт до вищезазначеного договору, згідно з яким виконанні роботи прийняті ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та сума до сплати становить 28572,06 грн.(а.с. 42-45). Станом на дату розгляду даної справи ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не провів з ФОП [PERSON] розрахунки по підписаних актах по спірних договорах № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року, № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року, № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року, № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року. ФОП [PERSON] 06.01.2022 року, з метою досудового врегулювання спору, було направлено претензію № 1-12/2021 на адресу ПрАТ «Красилівський цукровий завод» про повернення та сплату коштів по спірних договорах та актах в розмірі 64470,17 грн, на наведено розрахунки 3% річних та індексу інфляції, які можуть бути застосовані, у разі невиконання заявлених вимог у даній претензії, однак, як стверджує позивач, відповіді на претензію не було отримано, як і не було сплачено коштів. Вказана претензія була отримана відповідачем 13.01.2022 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2901304769178, фіскальним чеком, накладною та описом цінного листа УКРПОШТИ (а.с. 55-60). Вказана обставина (не проведення ПРАТ «Красилівський цукровий завод» розрахунків по спірних договорах з ФОП [PERSON] ) не заперечувалась відповідачем з тих підстав, що відповідачем заперечувався сам факт підписання спірних договорів колишнім керівником ПрАТ «Красилівський цукровий завод» [PERSON] , який значиться підписантом спірних договорів про надання послуг. 02.09.2022 року між ФОП [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] передала, а [PERSON] набув права грошової вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору або можуть виникнути в майбутньому, на підставі Договору № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року, Договору № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року, Договору № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року, Договору № 30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року, які укладені між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] . У договорі встановлено, що за цим договором [PERSON] одержав права вимагати належного виконання зобов`язань за основними договорами, та що розмір прав вимоги на день укладання цього договору становить 91528,23 грн. (а.с. 49-50). Представник відповідача стверджував, що оскільки: в 2019 році ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не здійснювало діяльності, що підтверджується; спірні договори не зареєстровані у податковому органі; у ПрАТ «Красилівський цукровий завод»відсутні документи, які підтверджують понесені витрати на придбання послуг від ФОП [PERSON] ; зміна складу активів ПрАТ «Красилівський цукровий завод», як платника податків, не відбулась, що відображено у відповідних Податкових деклараціях наданих суду, - господарські операції з придбання послуг від ФОП [PERSON] на підставі спірних договорів не відбулись. Згідно з висновком експерта № 1719/1720/23-26 від 19.10.2023 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам цивільної справи № 677/1321/22: «Підписи від імені директора Приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» Бабіна Володимира Миколайовича на: договорі №05- 08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року, акті № 23-09/19 прийому виконаних робіт за 23.09.2019 року, дата підписання якого вказано 23.09.2019 року; договорі № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року, акті №17-09/19 прийому виконаних робіт за 17.09.2019 року, дата підписання якого вказано 17.09.2019 року; договорі № 26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року, акті №17-09/19 прийому виконаних робіт за 17.09.2019 року, дата підписання якого вказано 11.10.2019 року; договорі №30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року, акті №11-10/19 прийому виконаних робіт за 11.10.2019 року, дата підписання якого вказано 11.10.2019 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підписи від імені директора Приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» [PERSON] на: договорі №05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року, акті №23-09/19 прийому виконаних робіт за 23.09.2019 року, дата підписання якого вказано 23.09.2019 року; договорі №12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року, акті №17-09/19 прийому виконаних робіт за 17.09.2019 року, дата підписання якого вказано 17.09.2019 року; договорі №26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року, акті №17-09/19 прийому виконаних робіт за 17.09.2019 року, дата підписання якого вказано 11.10.2019 року; договорі №30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року, акті №11-10/19 прийому виконаних робіт за 11.10.2019 року, дата підписання якого вказано 11.10.2019 року виконані [PERSON] ». У судовому засіданні головуючим по справі встановлено, що [PERSON] був наділений повноваженнями щодо підписання вказаних Договорів, даний факт підтвердив представник Відповідача (даний факт відображений на записі судового засідання). МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД, І ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА Щодо укладення та виконання договорів Цивільне судочинство, відповідно до ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін, і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України, закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається зі змісту Договорів про надання послуг № 05-08/19 від 05.08.2019 р., № 12-08/19 від 12.08.2019 р., № 26-08/19 від 26.08.2019 р., № 30-09/19 від 30.09.2019 р., укладених між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] , їх сторони погодили вартість послуг наданих ФОП [PERSON] , та узгодили терміни перерахування такої суми вартості послуг (замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті по наданих послугах протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання такого акту - п. 33), обумовили відповідальність сторін, та строк дії цих договорів ( п. 6.1) - Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Таким чином, сторони спірних договорів узгодили усі істотні умови договору. Верховним судом у постанові від 28.07.2021 року у справі № 759/24061/19 зроблено правовий висновок, що спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Окрім того, згідно з правовим висновком Верховного суду, зробленим у постанові від 24.04.2020 року у справі № 522/25151/14-ц, підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину. Судом у даній справі не встановлено підстав недійсності правочинів, які існували на момент їх укладення, а заперечення позивача щодо дійсності спірних правочинів з тих підстав, що вони не підписувались керівником відповідача [PERSON] спростовано висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної у даній справі. Стосовно твердження представника відповідача щодо відсутності у ПрАТ «Красилівський цукровий завод» документів, які б свідчили про укладення вищезгаданих договорів надання послуг з ФОП [PERSON] та отримання послуг по таких договорах, що свідчить про те, що господарська операція не відбулась, суд зауважує, що неналежна організація діловодства однієї із сторін договору не може бути підставою для невиконання зобов`язання за укладеними договорами. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з підписаних актів прийому виконаних робіт: № 23-09/19 за 23.09.2019 року, дата підписання - 23.09.2019 року; № 17-09/19 за 17.09.2019 року, дата підписання - 17.09.2019 року; № 17-09/19 за 17.09.2019 року, дата підписання - 11.10.2019 року; № 11-10/19 за 11.10.2019 року, дата підписання - 11.10.2019 року - виконанні ФОП [PERSON] , роботи прийняті ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та загальна сума до сплати становить за вказаними актами становить 62 886,17 грн. (16023,65 грн. + 12078,80 грн. + 6211,66 грн. + 28572,06 грн.) Згідно з п. 3.3. спірних договорів та актами прийому виконаних робіт ПрАТ «Красилівський цукровий завод» мав сплатити ФОП [PERSON] узгоджені суми вартості наданих послуг: - за договором № 05-08/19 від 05.08.2019 року: 16023,65 грн. - до 29.09.2019 року (дата підписання акту прийому виконаних робіт 23.09.2019 року), - за договором № 12-08/19 від 12.08.2019 року: 12078,80 грн. - до 23.09.2019 року (дата підписання акту прийому виконаних робіт 17.09.2019 року), - за договором № 26-08/19 від 26.08.2019 року: 6211,66 грн. - до 17.10.2019 року (дата підписання акту прийому виконаних робіт 11.10.2019 року), - за договором № 30-09/19 від 30.09.2019 року: 28572,06 грн. - до 17.10.2019 року (дата підписання акту прийому виконаних робіт 11.10.2019 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Як зазначено в статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. За приписами статті 173 ГК України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень ст. ст. 526 ч.1, 599 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не виконав зобов`язання за договорами про надання послуг № 05-08/19 від 05.08.2019 р., № 12-08/19 від 12.08.2019 р., № 26-08/19 від 26.08.2019 р., № 30-09/19 від 30.09.2019 р., укладеними з ФОП [PERSON] , оскільки не сплатив узгоджені суми вартості наданих послуг у строки, визначені цими договорами, а тому інша сторона вказаних договорів має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стосовно твердження представника відповідача, що в 2019 році ПрАТ «Красилівський цукровий завод» не здійснював діяльності, що, як вказав, підтверджується відомостями з офіційного сайту Національної асоціації цукровиків України, відповідно до яких, ПрАТ «Красилівський цукровий завод» пуск сезону цукроваріння у 2019 році не здійснював, суд зазначає про те, що предметом спірних договорів є електротехнічні випробування вантажопідйомних механізмів, профілактика зварювальних трансформаторів, та випробовування силових кабелів, що свідчить про те, що метою отримання відповідачем таких послуг від ФОП [PERSON] у 2019 році було не сам процес цукроваріння, який ним не здійснювався у 2019 році, а забезпечення належного функціонування устаткування та механізмів ПрАТ «Красилівський цукровий завод» (профілактика, випробовування) для подальшого забезпечення його господарської діяльності. Висновки суду щодо відступлення права вимоги Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що до позивача [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги від 02.09.2022 року перейшло право вимоги належного виконання зобов`язань за Договорами про надання послуг № 05-08/19 від 05.08.2019 р., № 12-08/19 від 12.08.2019 р., № 26-08/19 від 26.08.2019 р., № 30-09/19 від 30.09.2019 р., укладеними між ПрАТ «Красилівський цукровий завод» та ФОП [PERSON] . З приводу укладення між ФОП [PERSON] та позивачем договору про відступлення права вимоги від 02.09.2022 року представник відповідача зазначив, що позивачу не могло перейти право вимоги за наданим договором про відступлення права вимоги від 02.09.2022 року, оскільки даний договір за своєю природою є договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), оскільки позивач не є та не може бути фінансовою установою, а тому не може надавати такі фінансові послуги як факторинг, і, відповідно [PERSON] не може бути стороною такого договору і набувачем права вимоги за таким договором. Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином, за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (пункт 6 частини першої статті 4 Закону про фінансові послуги), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту в розпорядження і клієнт має сплатити фактору за відповідну послугу з фінансування (надання позики або кредиту). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З наведеного вбачається, що договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте, як вказує у своїх постановах Верховний Суд, їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106) зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові, операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону про фінансові послуги. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.03.2021 року у справі № 906/1174/18надано висновок, що для розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу слід виходити з наведених вище суттєвих ознак указаних договорів, які відрізняють договір відступлення права вимоги від договору факторингу, та навела такі ознаки, притаманні договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21) (провадження № 12-42гс22) у пунктах 65, 66 та 67 зроблено правовий висновок, що договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги. Виходячи з цього правочин, який не відповідає ознакам, притаманним договору факторингу, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106)). При цьому, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні й підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 51). У даній справі суд, врахувавши правові висновки щодо розмежування договору відступлення права вимоги та договору факторингу, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), від 16.03. 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21), від 08.08.2023 року у cправі № 910/8115/19 (910/13492/21) (провадження № 12-42гс22), зазначає, що: - предметом договору, укладеного 02.09.2022 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] є відступлення права вимоги до третьої особи (ПрАТ «Красилівський цукровий завод» - замовника за договорами про надання послуг) за плату (купівля-продаж); - укладений 02.09.2022 року ФОП [PERSON] та [PERSON] договір не відповідає ознакам, притаманним договору факторингу - відсутній спеціальний суб`єктний склад - фактор, оскільки [PERSON] не є банком або іншою фінансовою установою, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові, операції; - зобов`язання за цим договором виникли не з надання фінансової послуги (надання позики або кредиту), а з приводу надання послуг (виконання робіт) ФОП [PERSON] боржнику ПрАТ «Красилівський цукровий завод», а тому договір від 02.09.2022 року не є договором факторингу, як це стверджує представник відповідача, а договором про відступлення права вимоги, за яким фізична особа [PERSON] правомірно набув права вимоги та інші права, що належали ФОП [PERSON] за спірними договорами про надання послуг. Щодо клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви. Судом встановлено строки виконання ПрАТ «Красилівський цукровий завод» зобов`язання щодо сплати ФОП [PERSON] сум вартості наданих послуг: за договором № 05-08/19 від 05.08.2019 року - до 29.09.2019 року; за договором № 12-08/19 від 12.08.2019 року - до 23.09.2019 року; за договором № 26-08/19 від 26.08.2019 року - до 17.10.2019 року, за договором № 30-09/19 від 30.09.2019 року - до 17.10.2019 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України). До Красилівського районного суду Хмельницької області з даною позовною заявою позивач через систему «Електронний суд» звернувся 23.10.2022 року, тобто, після спливу трьохрічного строку позовної давності за договорами № 05-08/19 від 05.08.2019 року (позовна давність спливла29.09.2022 року); № 12-08/19 від 12.08.2019 року (позовна давність спливла23.09.2022 року); № 26-08/19 від 26.08.2019 року (позовна давність спливла17.10.2022 року) та № 30-09/19 від 30.09.2019 року (позовна давність спливла17.10.2022 року). Зважаючи на те, що позивач 19.09.2022 року з аналогічним позовом звернувся до Господарського суду Хмельницької області, та справа № 924/697/22 за його позовом до ПрАТ «Красилівський цукровий завод» про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг № 05-08/19 від 05.08.2019 р., № 12-08/19 від 12.08.2019 р., № 26-08/19 від 26.08.2019 р., № 30-09/19 від 30.09.2019 р. в сумі 62886,17 грн. основного боргу, 23178,26 грн. інфляційних втрат, 5463,80 грн. 3% річних з 19.09.2022 року по 18.10.2022 року знаходилась в провадженні вказаного суду, і позивач обґрунтовано очікував, що його позов розгляне Господарського суду Хмельницької області, оскільки правовідносини виникли через невиконання зобов`язання за договорами, укладеними між суб`єктами господарських відносин, суд доходить висновку про те, що строк звернення позивача з даним позовом до суду загальної юрисдикції, після закриття Господарським судом Хмельницької області провадження у справі № 924/697/22, пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо ненадання або надання неналежної якості послуг ФОП [PERSON] , та на спростування обставин, на які посилається позивач. Доказів, на спростування наявності заборгованості у відповідача за спірними договорами та актами, відповідачем суду також не надано. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховним Судом України в листі № 62-97 від 03.04.1997 року надані рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Відповідно до розрахунків інфляційних витрат та 3% річних, здійснених позивачем у зв`язку з невиконанням з боку відповідача обов`язку щодо оплати за надані послуги: - за договором № 05-08/19 від 05.08.2019 року інфляційні нарахування складають 5990,56 грн. та 3% річних складають 5990,56 грн. (а.с. (а.с. 19-20), - за договором № 12-08/19 від 12.08.2019 року інфляційні нарахування складають 4515,75 грн. та 3% річних складають 605,59 грн. (а.с. 26- 27), - за договором № 26-08/19 від 26.08.2019 року інфляційні нарахування складають 2262, 95 грн. та 3% річних складають 534,54 грн. (а.с. 33-34), - за договором № 30-09/19 від 30.09.2019 року інфляційні нарахування складають 10409,00 грн. та 3% річних складають 2458,76 грн. (а.с. 47-48). При цьому, суд погоджується з розрахунками заборгованості, зробленими позивачем по спірних договорах та вважає, що вони відповідають вимогам закону. Окрім того, розрахунки нарахувань 3% річних та індексу інфляції по договорах надання послуг відповідачем не оспорювалися. Будь-яких альтернативних розрахунків матеріали справи не містять. Стосовно твердження представника відповідача, що в суму заборгованості позивачем включено податок на додану вартість (ПДВ), який не підлягає стягненню з відповідача, то суд з цього приводу зауважує про те, що згідно з актами прийому виконаних послуг до договорів, які є предметом розгляду даної справи, загальні суми вартості виконаних робіт, які узгоджені замовником ПрАТ «Красилівський цукровий завод» до сплати, про що свідчить підпис колишнього керівника відповідача - [PERSON] , містили у своєму складі ПДВ на момент підписання актів прийому виконаних послуг № 23-09/19 за 23.09.2019 року, дата підписання якого - 23.09.2019 року; № 17-09/19 за 17.09.2019 року, дата підписання якого - 17.09.2019 року; № 17-09/19 за 17.09.2019 року, дата підписання якого - 11.10.2019 року; № 11-10/19 за 11.10.2019 року, дата підписання якого - 11.10.2019 року, таким чином, з розміром вартості виконаних послуг ПрАТ «Красилівський цукровий завод» погодився. З огляду на вище викладене, а також те, що заборгованість по укладеним договорам відповідачем ФОП [PERSON] не сплачена, докази сплати відповідачем відсутні, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] , який набув право вимоги за спірними договорами на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 02.09.2022 року - про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по Договору № 05-08/19 про надання послуг від 05.08.2019 року в розмірі 16023,65 грн. - основна сума боргу, 5990,65 грн. - інфляційне збільшення, 1405,25 грн. - три відсотки річних, по Договору № 12-08/19 про надання послуг від 12.08.2019 року в розмірі 12078,80 грн. - основна сума боргу, 4515,75 грн. - інфляційне збільшення, 1065,25 грн. - три відсотки річних, по Договору №26-08/19 про надання послуг від 26.08.2019 року в розмірі 6211,66 грн. - основна сума боргу, 2262,95 грн. - інфляційне збільшення, 534,54 грн. - три відсотки річних, по Договору №30-09/19 про надання послуг від 30.09.2019 року в розмірі 28572,06 грн. - основна сума боргу, 10409,00 грн. - інфляційне збільшення, 2458,76 грн. - три відсотки річних, а всього коштів в розмірі 91528,23 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] в порядку пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю другої групи. Позов [PERSON] задоволено повністю, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 12,203, 207, 253, 261, 267, 509, 512, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 623, 625, 626, 638, 1077, 1079 ЦК України,

Outcome: approved