Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

01.03.2023 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказав на те, що він з відповідачем не дійшли згоди щодо того, з ким буди проживати дитина [PERSON] , [INFO] [PERSON] має необхідний рівень фінансового забезпечення, стабільне джерело доходу для створення умов, необхідних для проживання дитини разом із ним. На противагу, відповідач не має у власності житла та не працевлаштована, відповідно відсутня можливість для створення необхідних умов для проживання і забезпечення дитини усім необхідним. Задля захисту прав та інтересів малолітньої дитини, з метою забезпечення кращих умов для її проживання та виховання, звертається до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з ним . 31.03.2023 р. відповідач [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування вимог зазначила, що після розірвання шлюбу з [PERSON] дитина постійно проживала разом з нею в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою створені всі необхідні умови для проживання сина. Також, [PERSON] є фізичною особою- підприємцем, тому має постійну роботу, дохід та гнучкий графік роботи. Син забезпечений всім необхідним, відвідує спортивну секцію, навчається в 2-Б класі та володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. На противагу, [PERSON] є військовослужбовцем, а тому дитина фізично не зможе з ним проживати. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав первісний позов в повному обсязі, у задоволені зустрічного позову просив відмовити, надав суду відповідь на відзив та відзив на зустрічний позов, в яких посилався на те, що [PERSON] належним чином не довела факт того, що [PERSON] , [INFO] постійно проживав з нею, як і те, що договір оренди квартира [ADDRESS] пролонгований та квартира облаштована належним чином для проживання дитини. Також, факт того, що [PERSON] є військовослужбовцем не може вказувати на неможливість проживання дитини разом з батьком (а.с.62-68, т.1, 189-195, т.1). Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримала зустрічний позов в повному обсязі, у задоволення первісного позову просила відмовити в повному обсязі, надала суду відзив на первісний позов та відповідь на відзив за зустрічним позовом, в яких посилалась на те, що доказів на підтвердження того, що [PERSON] , [INFO] проживає з [PERSON] в матеріалах справи достатньо. Витяг з реєстру територіальної громади та довідка про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, які надані [PERSON] підтверджують факт реєстрації дитини з батьком, а не факт її фактичного проживання разом з ним. Договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] було продовжено в усній формі, оскільки орендодавець перебуває за кордоном. Квартира за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований [PERSON] належить його матері [PERSON] та складається з двох житлових кімнат, в одній з яких проживає власниця квартири, а в іншій відповідач за зустрічним позовом разом з дружиною та в якій знаходиться ліжко для дитини, отже життєвого простору недостатньо. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.8, т.2) надав до суду висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.9-13, т.2). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного життя є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 6889 (а.с.142, т.1). 24.05.2022 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.23-24, т.1). [PERSON] , [INFO] з 28.02.2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №НЗ-190028-ф/л від 16.12.2022 року (а.с.10, т.1). 10.05.2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , обстежено умови проживання та складено відповідний акт. З?ясовано, що [PERSON] проживає з малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , в орендованій квартирі. У дитини є окреме ліжко, місце для навчання. Створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до характеристики наданої Одеським ліцеєм № 97 Одеської міської ради від 27.03.2023 №01-23/42, [PERSON] , [INFO] навчається в Одеському ліцеї № 67 другий рік. Зарекомендував себе як учень, що володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Потребує постійного контролю з боку вчителя. Товариський, має друзів. Батьки приділяють належну увагу хлопчику. [PERSON] завжди має охайний вигляд, приходить завжди в чистому одязі. Хлопчик забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання у школі. Батьки забезпечують всім необхідним, залежно від потреб та систематично відвідують збори. Батько та мати завжди ідуть на контакт з вчителем, не викликаючи будь-яких конфліктних ситуацій (а.с.163, т.1). Відповідно до довідки від 29.03.2023 № 201/23, наданої тренером МГО «Одеська обласна Федерація Джиу-Джитсу та Кобудо» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , відвідував спортивну секцію по джиу-джитсу з липня 2022 року по грудень 2022 року. Приводила та забирала дитину матір - [PERSON] (а.с.153, т.1). Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 24.02.2023 №166, солдат [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації у військову частину [NUMBER] (а.с.42,т.1). Відповідно до довідки від 23.02.2023 № 32/5, [PERSON] дійсно працює у ТОВ «Винфорт» з 11.04.2011 на посаді адміністратора магазину, на даний час перебуває на військовій службі у ЗСУ (а.с.25, т.1). Відповідно до довідки про доходи від 24.02.2023 №167, виданої [PERSON] , він працює в в/ч [NUMBER] , форма працевлаштування основна, займає посаду військовослужбовця, отримує стабільний доход (а.с.41, т.1). Відповідно до витягу № 2315543400083 з реєстру платників єдиного податку, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Надані податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.146-152, т.1). Згідно з висновком Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.10.2023 року №01-05-3/334 вх орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] (а.с.9-13, т.2) Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Так, у статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. №789-XII,ч.7 ст.7 СК України закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У пункті 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, проголошено правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до вимог ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За нормами ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до вимог ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (справа «Мамчур проти України»). Нормами ч.1 ст.13 ЦПК закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши надані докази в сукупності, а також виходячи із бажання самої дитини з`ясованого за результатами бесіди з спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради, суд дійшов висновку, що вимога [PERSON] за зустрічним позовом є обґрунтованою, є законні підстави для визначення місця проживання сина разом із матір`ю, оскільки нею створені всі умови для його виховання та гармонійного розвитку.

Outcome: approved