Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

26 листопада 2020 р. ФОП [PERSON] (далі: позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (далі: відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі:третя особа) про стягнення в порядку регресу збитків завданих в розмірі 5416,88 грн., судового збору в сумі 840,80 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладення 16.09.2019р. між ПрАТ СК «ВУСО» та КП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф договору № 6450527-02-21-01 добровільного страхування транспортного засобу Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] за умовами якого ПрАТ СК «ВУСО» зобов`язалось за настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 17.09.2019 приблизно о 09:45 в м. Харкові по вул. Шевченка,20, сталась ДТП за участі автомобілів Mercedes - Benz, р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача та Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 14.11.2019 постановою Київського районного суду м. Харкова відповідач визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП. Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] завдані механічні ушкодження, страхувальник зазнав матеріальних збитків. Загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] склала 20556 грн. 30.09.2019 ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 13680 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу Mercedes - Benz, р.н. [NUMBER] застрахована за полісом №ЕР-182864148 в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», вказана страхова компанія відшкодувала ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків у сумі 8263,12 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням за полісом №ЕР-182864148 склала 5416,88 грн. 15.07.2020 ПрАТ «СК «ВУСО» укладений договір №15/07/2020 з ФОП [PERSON] про відступлення права вимоги, за яким позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за договором №6450527-02-21-01 від 16.07.2019. 10.03.2021 відповідач надав відзив в якому позов не визнав за відсутності своїх зобов`язань перед позивачем та ПрАТ «СК «ВУСО». Вважає, що сплачувати відшкодування відповідно до полісу ЕР-182864148, який повністю покриває суму збитків, мала ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», договір відступлення права вимоги укладений ПрАТ «СК «ВУСО» з ФОП [PERSON] незаконний, а провадження у справі підлягає закриттю ( а.с.65-66, 75-78) У відповіді на відзив поданій 22.03.2023 позивач наполягав на задоволенні позову, посилаючись на положення ст. 12, п.1 ст.22, ст.ст.27,29, 36 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України за відшкодування страховиком потерпілому вартості відновлювального ремонту, розмір якої розраховується відповідно до Закону і за нестачі коштів страхового відшкодування, особа, яка спричинила шкоду має сплатити різницю позивачу. Належним чином повідомлені про дату час та місце судового засідання сторони до судового засідання не з`явились. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. відповідач та третя особа, причину неявки суду не сповістили. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2019, відповідач визнаний винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Встановлено, що 17.09.2019 о 09:45 [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes - Benz, р.н. [NUMBER] , за адресою: м. Харків, вул. Шевченко,20, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення з транспортним засобом швидкої допомоги Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався з ввімкненими проблисковими маячками та звуковими спец. сигналами, отримані механічні пошкодження. (а.с.36). На момент ДТП, транспортний засіб Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] застрахований в ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» за договором на закупівлю послуг №6450527-02-21-01 від 16.07.2019, укладеним між ПрАТ СК «ВУСО» та КЗОЗ «Центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», в особі директора Забашти В.Ф. (а.с.26-35). З 30.07.2019 по 29.07.2020 транспортний засіб Mercedes - Benz, р.н. [NUMBER] застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Груп» за полісом №ЕР-182864148 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн., розмір франшизи - 2000 грн. (а.с.67). 20.09.2019р. о 15:00 спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» Пономаренко Д.В. складений акт огляду автомобілю Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] , зафіксовані наявні пошкодження, вказано, що ремонт здійснюватиметься ПП «Енергосервіс - Дозор» (а.с.37) 25.09.2019 ПП «Енергосервіс - Дозор» надало КЗОЗ «Центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» рахунок №53 на оплату ремонту транспортного засобу Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] на суму 20556 грн.(а.с.40). 30.09.2019 року ПрАТ СК «ВУСО» складений страховий акт №11816-02 до договору страхування наземного транспорту №6450527-02-21-01 від 16.07.2019, яким ДТП від 17.09.2019 визнана страховим випадком та визначений розмір завданих пошкодженням автомобілю Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] збитків у сумі 13680 грн. (а.с.41) 30.09.2019 ПрАТ СК «ВУСО» сплатило ПП «Енергосервіс - Дозор» відповідно рахунку №53 від 25.09.2019 суму страхового відшкодування у розмірі 13860 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26030 від 30.09.2019 (а.с.41). ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Листом за вих.№803 від 28.01.2020 повідомило ПрАТ СК «ВУСО» про страхове відшкодування у сумі 8236.12 за претензією №9682 від 22.11.2019 про відшкодування шкоди в порядку регресу та надало розрахунок суми страхового відшкодування(а.с.103,143-144). Таким чином, сума страхового відшкодування виплаченого ПрАТ СК «ВУСО» склала 8263,12 грн. 15.07.2020 між ПАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] , який діє на підставі виписки з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААВ №455307, ідентифікаційний код 3088405852, укладений договір цесії №15/07/2020 про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор ПАТ «СК «ВУСО» передав (відступив) новому кредитору ФОП [PERSON] свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимог первісного кредитора за укладеними договорами страхування, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором(а.с.20-23). Згідно додатку №1 до вищевказаного договору ПАТ «СК «ВУСО» відступило ФОП [PERSON] , права вимоги за договором №6450527-02-21-01 від 16.07.2019 на суму 5416,88 грн. (а.с.24). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно вимог ч. 4 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до норм ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положеннь ст. 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування. Положеннями п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. ПрАТ «СК «ВУСО» виконало свої зобов`язання за договором №6450527-02-2101 від 16.07.2019, відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] . У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою за ремонт належного потерпілому автомобіля страхового відшкодування, засновані на суброгації, - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило страхове відшкодування шляхом сплати на розрахунковий рахунок «Енергосервіс - Дозор» вартості відновлювального ремонту належного КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» автомобіля Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] , з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, який пошкоджено в результаті вищевказаної ДТП, отже право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , перейшло до страховика ПрАТ «СК «ВУСО». Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», де застрахована відповідальність винної особи [PERSON] , виплачено ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 8263,12 грн., різниця між сумою завданих збитків та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 5416,88 грн. підлягає стягненню з [PERSON] . До укладення 15.07.2020 договору про відступлення права вимоги №15/07/2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] , у добровільному порядку відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування не компенсовував. За таких обставин суд доходить висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] сплаченої ПрАТ «СК «ВУСО» різниці суми страхового відшкодування у розмірі 5416,88 грн. Доводи відповідача щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача цілком спростовуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який обмежує розмір шкоди (збитків), що підлягає відшкодуванню страховиком особі, яка завдала цю шкоду і застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п.22.1 ст.22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст.29). Згідно з п.12.1 ст.12 вказаного Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Положеннями п.22.1 ст.22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Отже, виконання обов`язку щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У порядку, встановленому законодавством, зокрема «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом №142/5/2092 від 24.11.2003, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визначило вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen Jumper, р.н. [NUMBER] , що з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (о,619) на складові, що підлягають зміні та франшизи згідно полісу становить 8263,12 грн., які виплачені вказаною страховою компанією на користь ПрАТ «СК «ВУСО». Заперечення відповідача з приводу укладеного між позивачем та ПрАТ «СК «ВУСО» договору про відступлення права вимоги, суперечать положенням ст.ст. 509, 512, 514 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України до кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, при передачі зобов`язань за договором страхування від одного страховика іншому передаються всі права та обов`язки як боржника так кредитора, відповідно до операцій, які здійснюються за таким договором страхування. Таким чином, відступлення права грошової вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» до позивача відбулось відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити, що п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п. 1, п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Позивачем надані до матеріалів справи договір про надання правової допомоги 30/01/19, укладений 30.01.2019 з адвокатом Самойленком П.М., додаткова угода №25/11 від 25.11.2020 до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019, платіжне доручення №Р24А717534945С44749 від 07.11.2020. З урахуванням викладеного, вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог ФОП [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Outcome: approved