Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що 26.11.2007 року, з відповідачем зареєстрували шлюб про що виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 46. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , а/з №16, яка проживає з позивачкою. Позивачка зазначає,\~що сімейні стосунки між нею та відповідачем не склалися, через те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, їхні непорозуміння набрали непереборного характеру, подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливе. Дивлячись на те, що донька [PERSON] проживає із відповідачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач в утриманні та матеріальному забезпеченні дитини не допомагає, при цьому має можливість сплачувати кошти на утримання доньки, оскільки офіційно працює на залізниці та має стабільний дохід у виді високої заробітньої плати. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у місяць до досягнення дитиною повноліття, а також позивачка просить шлюб із відповідачем розірвати, після розірвання залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч.4\~ ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду від 17.07.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, через канцелярію суду Вх.№8347 від 26.10.2023 року подав до суду заяву, і якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2007 року сторони по справі уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області, було зроблено відповідний актовий запис №46, від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , а/з №16, яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою №248 від 14.07.2023 року виданою Заболотівською селищною радою. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після укладення шлюбу міцної сім`ї не створили, сімейні стосунки між подружжям не склалися, через різні характери та погляди на сімейне життя, їхні непорозуміння набрали непереборного характеру, шлюб існує формально, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог ч.1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2023 року, на момент подачі позову, становить 2833 грн., отже аліменти на дитину віком від 6 до 18 років не повинні бути меншими від 2833,00 грн. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, зважаючи на те що обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття покладений на обох батьків, враховуючи матеріальний стан відповідача та інші обставини справи, суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~ усіх\~доходів,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~у місяць\~до досягнення\~дитиною повноліття починаючи з дня подачі позову, а саме з 14 липня 2023 року. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, та згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану. При цьому слід враховувати, положення п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" де роз`яснено, що новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути 1073,60 грн. судового збору в користь держави. На підставі\~викладеного та\~ст.ст.\~80,\~104,\~105,\~110,\~112,\~180-182,\~192\~СК \~України,\~

Outcome: approved