Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обгрунтування якого зазначено, що ТОВ «Вінницягаз Збут» є організацією, яка надає населенню послуги з постачання природного газу, побутовим споживачем якого є, зокрема, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Враховуючи фактичне споживання природного газу для побутових потреб у період із 01.11.2020 по 31.12.2020, відповідач не здійснила своєчасно та у повному обсязі оплату за нього, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 2 609,57 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь, а також інфляційне збільшення - 307,29 грн., 3 % річних - 54,51 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн. У добровільному порядку борг споживачем не погашено, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 11.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без їх участі та пояснення, в яких зазначено, що послуги з розподілу природного газу споживачем приймались і проводилася їх часткова оплата, що вказує на акцентуванні ним договору як з розподілу, так і з постачання природного газу. Газифікований об`єкт за місцем проживання відповідача оснащений засобом обліку природного газу Pietro fiorentini RS G-4, 2023 року випуску, серійний номер [NUMBER] . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на доводи викладені у письмових поясненнях. Зазначив, що станом на 01.01.2021 відсутня заборгованість за поставлений ТОВ «Вінницягаз Збут» природний газ за адресою: [ADDRESS] за попередній період, оскільки з січня 2021 року постачання природного газу за адресою місця проживання позивача здійснювалося ТОВ «Мегаватт Енерго». Враховуючи дату завершення процедури зміни постачальника, останнім звітним періодом відповідачем визнається грудень 2020 року. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичних обставин, на яких ґрунтується позовна вимога та об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для вирішення спору у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Як зазначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачено ст. 81 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу, який надає ТОВ «Вінницягаз Збут» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає відповідач. [PERSON] своєчасно та у повному обсязі не проводила оплату за надані послуги за період із 01.11.2020 по 31.12.2020, відтак сума заборгованості за спожитий природний газ становить 2 609,57 грн., що підтверджується фінансовим станом за рахунком № [NUMBER] (а.с. 12). Окрім того, за період з 01.11.2020 по 31.12.2020 за невиконання грошового зобов`язання зі сплати відповідачем коштів за спожитий природний газ нараховано інфляційне збільшення згідно встановленого індексу інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 307,29 грн. та три проценти річних від простроченої суми заборгованості за у казаний період, що становить 84,51 грн. (а.с. 9-10). Загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 3 001,37 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості у добровільному порядку, не спростовано наявності боргу, відтак поданий позивачем розрахунок наявної суми боргу, інфляційного збільшення та 3 % річних не викликає у суду сумнівів, є достовірним і правильним. Долучені до пояснень відповідача документи, а саме: заява про перехід до іншого постачальника газу, заява - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 14.12.2020, заява голові правління АТ «Вінницягаз» Криваку О.А. від 12.04.2021 та відповідь на нього № 210-лв-4240-0421 від 27.04.2021, довідка Управління соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області № 1085 від 17.10.2022 про користування [PERSON] пільгами на житлово - комунальні послуги, заявка на постачання природного газу на умовах передплати від 26.09.2019 тощо, не спростовують зазначених позивачем обставин та наявність вказаної заборгованості. Згідно зі ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закону) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ст. 7 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила) та Кодексом газорозподільних систем. Відповідно до п. 3 Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил передбачено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Відповідно до п. 11 Правил постачання розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складатиме: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. З огляду на те, що відповідач у порушення своїх зобов`язань не вніс своєчасно та в повному обсязі оплату за спожитий природний газ, чим порушені права позивача, заборгованість перед яким на час розгляду справи залишається не погашеною, тому суд дійшов до висновку про задоволення позову. Щодо неврахування пільги відповідача на житлово - комунальні послуги, суд зазначає наступне. За змістом пункту 7 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору. За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), але не пізніше 15 жовтня 2022 року, у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою. Як вбачається з довідки, виданої 17.10.2023 № 1085, яку долучено до письмових пояснень відповідачем, [PERSON] користувалась пільгами на житлово - комунальні послуги, як сільський педагог на пенсії, а саме: газопостачання на опалення з 01.10.2019 і розподіл природного газу на опалення з 01.01.2020. Доказів протилежного стороною відповідача не надано та матеріали справи не містять, відтак доводи представника у цій частині заперечень не спростовують обов`язку погашення [PERSON] наявної суми заборгованості у повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010). На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» підлягає стягненню підлягає 2 684 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, що підтверджено документально.

Outcome: approved