Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Задояного Ю.В.. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач з червня 2010 року постійно проживає в будинку [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому будинку №334 від 27.06.2023 року разом з нею проживають чоловік [PERSON] та діти [PERSON] , 2013 р.н., [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2021 р.н. Згідно виписки з погосподарської книги Осітнянської сільської ради за 2020 рік головою двору за адресою [ADDRESS] рахується відповідач. Згідно показів свідка [PERSON] , старости села Осітна позивач проживає в будинку з 2010 року, утримує будинок, сплачує комунальні платежі, власника будинок немає. Згідно інформаційної довідки від 11.08.2023 р. право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному будинку, добросовісно та безперервно володіти ним, доглядати та утримувати будинок та прилеглі приміщення, у зв`язку з чим ним було виготовлено технічний паспорт на зазначений будинок.\~У зв`язку з чим виникла необхідність у захисті права шляхом звернення з позовом до суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Ухвалою суду від 16.08.2023 відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 17.11.2023 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник - адвокат Задояний Ю.В. у судове засідання не з`явились, проте від представника позивача надійшла до суду заява, в якій останній просить розглянути справу без його участі та участі позивача, у заяві також зазначено, що вони позовні вимоги підтримують повністю. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з`явилась, проте від відповідача до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, у заяві зазначено, що вона позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. По суті вона пояснила, що житловий будинок [ADDRESS] вона разом зі своєю дочкою [PERSON] , передала позивачу у 2010 році. Оскільки в неї не було правовстановлюючих документів на вказаний будинок, передачу ніяким чином не оформляли. На будинок вона не претендує. [PERSON] з того часу постійно, безперервно проживає, користується, доглядає та утримує будинок. На даний час з нею проживають там діти та чоловік. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі: копію паспорта позивача, копію свідоцтва про шлюб, копію технічного паспорта на будинок садибного типу, виписку з по господарських книг, довідку виконавчого комітету Христинівської міської ради, довідку про зареєстрованих осіб у житловому будинку, письмове пояснення свідка [PERSON] , яка пояснила, що вона працює на посаді інспектора з реєстрації місця проживання діловод відділу ЦНАП Христинівської міської ради, обслуговує населення в с. Осітна, до цього працювала секретарем Осітнянської сільської ради, в с. Осітна проживає з 1985 р. З [PERSON] знайома з дитинства. [PERSON] з 2010 р. постійно, безперервно проживає в будинку [ADDRESS] , доглядає за ним та утримує його. Наданий час з нею проживають діти та чоловік. Вказаний будинок у 2010 р. [PERSON] віддали далекі родичі [PERSON] та її дочка [PERSON] , інші письмові докази, а також зважаючи на те, що відповідач, позовні вимоги визнала, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2010 року постійно проживає в будинку [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно від 11.08.2023 року право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно довідки виконавчого комітету Христинівської міської ради №331/09-09 від 21.06.2023 року за підписом старости Осітнянського старостинського округу, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] з 2010 року та поданий час, разом із своїми неповнолітніми дітьми, у належному стані підтримує дане домоволодіння за власний рахунок протягом усіх років проживання. Згідно квитанцій позивач сплачує комунальні послуги постачання електроенергії до будинку [ADDRESS] , рахунки виписані на ім`я позивачки.\~ Згідно виписки з погосподарських книг роком будівництва житлового будинку [ADDRESS] , зазначений - 1952, власником будинку з 1961 р. значився [PERSON] , з 1984 р. [PERSON] . На сьогоднішній\~день позивач\~продовжує проживати\~у вказаному\~будинку,\~добросовісно та\~безперервно володіти\~ним,здійснює за ним догляд, сплачує за комунальні послуги, у зв`язку з чим нею також\~ було виготовлено технічний паспорт на зазначений будинок. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК), (п.9 Постанови). Враховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, враховуючи те, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти будинком по [ADDRESS] , поводячись як власник, починаючи з 2010 року, тобто більше десяти років, а тому у неї виникло право власності на вказаний житловий будинок, за набувальною давністю у порядку ст. 344 ЦК України. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved