Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У липні 2023 року Кредитна спілка «Союз-Фінанс» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту №72/21 від 10 листопада 2021 року у розмірі 22348,37 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 листопада 2021 року між кредитною спілкою «Союз-Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту №72/21, відповідно до якого позивач надав останній кредитні кошти у розмірі 16000,00 грн. строком на 12 місяців, починаючи з 10 листопада 2021 року до 09 листопада 2022 року. Позичальник зобов`язалася щомісяця, з 20 по 30 число кожного місяця, погашати заборгованість по кредиту та проценти, згідно з графіком погашення заборгованості. Кредитна спілка свої зобов`язання виконала у повному обсязі. Натомість, [PERSON] зобов`язання за договором не виконала, строк дії договору закінчився, проте кредит не погашений, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 22348,37 грн., яка складається з: суми залишку по кредиту 15685,27 грн.; суми процентів, нарахованих за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 6663,10 грн.. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов`язань, між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №72/21 від 10 листопада 2021 року, відповідно до умов договору поруки [PERSON] прийняла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених договором споживчого кредиту. В зв`язку з вищенаведеним позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Відповідачами відзив на позов поданий не був. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 листопада 2021 року між Кредитною спілкою «Союз-Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту № 72/21, відповідно до якого позивач надав останній кредитні кошти у розмірі 16000,00 грн. строком на 12 місяців, починаючи з 10 листопада 2021 року по 09 листопада 2022 року. Позичальник зобов`язалася щомісяця, з 20 по 30 число кожного місяця, погашати заборгованість по кредиту та проценти, згідно з графіком погашення заборгованості, встановленій п.6.4. договору. В подальшому строк дії договору був продовжений на 24 місяці до 09 листопада 2024 року. Кредитна спілка «Союз-Фінанс» зобов`язання за Договором виконала, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів, що підтверджується видатковим касовим ордером від 10 листопада 2021 року. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, строк дії договору закінчився, проте кредит [PERSON] не погашений, внаслідок чого станом на 16 червня 2023 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 22348,37 грн., яка складається з: суми залишку по кредиту 15685,27 грн.; суми процентів, нарахованих за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 6663,10 грн.. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, з яким суд погоджується. Отже, відповідачем [PERSON] були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором, 10 листопада 2021 року укладено договір Поруки № 72/21, згідно якого [PERSON] поручається перед позивачем за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а саме зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, комісій та сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. 15 листопада 2022 року на адресу позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] була направлена вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка залишена відповідачами без відповідного реагування. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Положеннями ч.1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. А ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею шостою ЦК України утверджений принцип свободи договору у цивільних правовідносинах, за змістом якого його учасники вправі врегулювати свої відносини на власний розсуд; учасникам цивільних правовідносин лише забороняється відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин. Проаналізувавши зміст пунктів 4.1 кредитного договору, суд приходить до висновку, що сторони добровільно, на свій розсуд визначили загальний строк дії договору - до 09 листопада 2022 року, а також періоди і умови нарахування і сплати процентів за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між КС «Союз-Фінанс» та відповідачем кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів та невиконання ним умов договору по поверненню коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного кредитного договору. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за вищезазначеним кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved