Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, трудових відносин між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , та фізичною особою підприємцем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у період роботи з 22.02.2002 року по 28.04.2003 року, на посаді продавця продовольчих товарів В заяві [PERSON] посилається на те, що вона 24 серпня 2023 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України, про призначення їй пенсії по інвалідності згідно ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією від 19.01.2023 року серія 12 ААВ №690318, вона має другу групу інвалідності з 19.01.2023 року. Рішенням Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 31.08.2023 року №204150005296, [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії, в якому вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.02.2002 року по 30.04.2003 року, оскільки в індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб Державного реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) відсутні дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за вказаний період. 22 лютого 2002 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , укладено трудовий договір №410, за яким роботодавець зобов`язався надавати роботу та оплачувати її, а працівник зобов`язався виконувати роботу продавця продовольчих товарів. Взяті на себе зобов`язання, вона виконувала у повному обсязі та отримувала за це відповідну заробітну плату. Довідкою від 30.04.2003 року №911, підтверджується те, що [PERSON] прийнято на роботу 22.02.2002 року продавцем продовольчих товарів до ФОП [PERSON] , згідно трудового договору, який зареєстровано Красноградським РЦЗ 22.02.2002 року №410. Та звільнено з роботи 28.04.2003 року згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Трудовий договір знято з реєстрації 30.04.2003 року. На займаній посаді продавця продовольчих товарів у ФОП [PERSON] , [PERSON] працювала у період з 22.02.2002 року по 28.04.2003 року. Але у зв`язку з відсутністю запису про дату прийняття на роботу та звільнення у належній їй трудовій книжці серія [NUMBER] від 01.06.1999 року, вона позбавлена можливості на отримання пенсії на підставі ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (відсутність необхідного страхового стажу через не підтвердження стажу). 10.10.2022 року, ФОП [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , припинила підприємницьку діяльність, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №595442529099 від 10.10.2022 року. Факт просить встановити з метою отримання пенсії по інвалідності згідно ст. 32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в Пенсійному фонді України із врахуванням до страхового стажу, періоду роботи з 22.02.2002 року по 28.04.2003 року. Причиною неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт є закінчення строку зберігання первинних бухгалтерських документів та припинення діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] . [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримала заяву та просила її задовольнити, а розгляд справи просила проводити без її участі. Представник пенсійного фонду в судове засідання не з`явився, від нього надійшла до суду письмова заява в якій він просить розгляд справи проводити без участі повноважного представника управління ПФУ у зв`язку з відсутністю заперечень щодо обставин викладених заявником. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно з частинами першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно з ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Згідно ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно - 1 рік; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки; від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки; від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років; від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років; від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років; від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років; від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років; від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років; від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років; від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років; від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років. Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону. Згідно з ч.1 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, згідно зі ст. 56 цього Закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків. Як визначено ст. 62 Закону, ч.1ст. 48 Кодексу законів про працю України, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 62 Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Судом встановлено, що [PERSON] 24 серпня 2023 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України, про призначення їй пенсії по інвалідності згідно ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією від 19.01.2023 року серія 12 ААВ №690318, вона має другу групу інвалідності з 19.01.2023 року. Рішенням Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 31.08.2023 року №204150005296, [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії, в якому вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.02.2002 року по 30.04.2003 року, оскільки в індивідуальних відомостях реєстру застрахованих осіб Державного реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) відсутні дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за вказаний період. 22 лютого 2002 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , укладено трудовий договір №410, за яким роботодавець зобов`язався надавати роботу та оплачувати її, а працівник зобов`язався виконувати роботу продавця продовольчих товарів. Взяті на себе зобов`язання, вона виконувала у повному обсязі та отримувала за це відповідну заробітну плату. Довідкою від 30.04.2003 року №911, підтверджується те, що [PERSON] прийнято на роботу 22.02.2002 року продавцем продовольчих товарів до ФОП [PERSON] , згідно трудового договору, який зареєстровано Красноградським РЦЗ 22.02.2002 року №410. Та звільнено з роботи 28.04.2003 року згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Трудовий договір знято з реєстрації 30.04.2003 року. На займаній посаді продавця продовольчих товарів у ФОП [PERSON] , [PERSON] працювала у період з 22.02.2002 року по 28.04.2003 року. Але у зв`язку з відсутністю запису про дату прийняття на роботу та звільнення у належній їй трудовій книжці серія [NUMBER] від 01.06.1999 року, вона позбавлена можливості на отримання пенсії на підставі ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (відсутність необхідного страхового стажу через не підтвердження стажу). 10.10.2022 року, ФОП [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , припинила підприємницьку діяльність, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №595442529099 від 10.10.2022 року. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено факт, що має юридичне значення, трудових відносин між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , та фізичною особою підприємцем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у період роботи з 22.02.2002 року по 28.04.2003 року, на посаді продавця продовольчих товарів. При подачі заяви до суду заявник [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судові витрати у розмірі 536,80 грн слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved