Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

15 травня 2023 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2021 року між відповідачем та ТОВ «ІНФІНАНС» був укладений договір про надання фінансового кредиту №0504382125/24, за умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 71 387,90 грн., зі строком кредитування 30 днів та сплатою процентів річних у розмірі 638,75 %. Позивач у встановленому порядку, на підставі договору факторингу, отримав право вимоги за цим договором. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 30 квітня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 71 387,90 грн., в тому числі: 12\~318,98 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 59 068,92 грн. заборгованості за відсотками. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 71 387,90 грн. Ухвалою суду від 22 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що він у встановленому порядку погасив заборгованість перед первісним кредитором, доказом чого є надані ним скриншоти з банківської системи «Приват24». У відзиві на позовну заяву від 14.06.2023 відповідач позовні вимоги заперечив. У відповіді на відзиві від 30.06.2023 представник позивача позовні вимоги просив задовольнити. Ухвалою суду від 10 липня 2023 року суд перейшов до загального позовного провадження, розгляд справи призначив до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2021 року між відповідачем та ТОВ «ІНФІНАНС» був укладений договір про надання фінансового кредиту №0504382125/24, за умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 12\~318,98 грн., зі строком кредитування 30 днів, та сплатою процентів річних у розмірі 638,75 %. Факт отримання відповідачем грошових коштів на його платіжну картку підтверджується відповідними відомостями, наданими ТОВ «Інфінанс» та самим відповідачем у відзиві на позов не заперечується. Відповідно до договору факторингу від 24 листопада 2022 року №24/11-22 право вимоги кредитора за вищенаведеним кредитним договором отримав позивач (а.с.12-16). Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 30 квітня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 71 387,90 грн., в тому числі: 12\~318,98 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 59 068,92 грн. заборгованості за відсотками. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 12\~318,98 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що він погасив кредит первісному кредитору, оскільки будь-яких доказів цього відповідач суду не надала. З наданих відповідачем скриншотів із банківської системи «Приват 24» неможливо встановити, кому саме позивачем сплачував кошти, і чи взагалі вказані скриншоти стосуються його банківського рахунку. Відповідач у відзиві вказував, що надасть детальні дані після отримання відповіді з банку, однак цього не зробив, квитанцій, чи платіжних доручень, які б підтверджували сплату ним коштів саме кредитору, суду не надано (а.с. 46). Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 03 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року (30 днів). Починаючи з 02 листопада 2021 року позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду\~на вищевикладене,\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути відсотки,\~нараховані за\~період з\~03\~жовтня 2021\~року по\~01\~листопада 2021року, які суд розраховує наступним чином, беручи до уваги розмір стандартної процентної ставки у розмірі 638,75 річних, або 1,75 на день: 12\~318,98 грн. х 30 днів х 1,75 відсотка / 100 = 6\~467,48 грн. Всього до стягнення підлягає 6\~467,48 грн. договірних відсотків і саме такі загальні витрати за кредитом визначені сторонами у паспорті споживчого кредиту (а.с.7). У задоволенні решти позовних вимог про стягнення відсотків слід відмовити за безпідставністю. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 706,16 грн. (2\~684,00 х (18\~786,46 / 71\~387,90)). На підставі наведеного та

Outcome: partial