Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну статусу нерухомого майна. В тексті позову позивачка вказала, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яку їй подарував [PERSON] . При цьому вперше право власності на вказану нерухомість було зареєстроване 20.02.1968 року за Комбінатом комунальних підприємств з тодішньою адресою [ADDRESS] та нерухомість складалась із житлового будинку з тамбуром, сараю, погребу та туалету, тому позивач вважає, що на той час це був одноквартирний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. В подальшому до вказаного будинку були заселені дві сім`ї, які в 1997 році приватизували дане житло, отримавши у власність окремі квартири без будь-якого перепланування та офіційної зміни його статусу. Натомість належне позивачці житло відповідає ознакам будинку, а не квартири та наявний статус такого житла як квартири позбавляє позивачку змоги оформити технічну документацію на земельну ділянку для його обслуговування та оформити права власності на господарські будівлі. На думку позивачки, саме орган приватизації Баштанської міської ради при приватизації відповідного житла в 1997 році допустив помилку у визначенні його статусу. На підставі викладеного, позивачка просила змінити статус нерухомого майна, яке належить їй на праві власності, з квартири за адресою: [ADDRESS] на одноквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Позов надійшов до суду 04.07.2023 року. 10.07.2023 року позовна заява була залишена без руху. 25.08.2023 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. 07.09.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки міська рада не має повноважень вирішувати питання про зміну статусу житла, тому Баштанська міська рада є неналежним відповідачем по справі. Закон не визначає можливості зміни статусу житла з квартири на будинок. Право власності у позивачки виникло саме на квартиру, як частину житлового будинку і питання її виділу в окремий нерухомий об`єкт вирішується в іншому порядку. 02.10.2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 27.11.2023 року на 11.00 год. 27.11.2023 року від третьої особи [PERSON] до суду надішли пояснення на позовну заяву, в якій третя особа заперечила проти задоволення позову, оскільки вона як власник іншої квартири у відповідному будинку, не надавала згоди на зміну статусу об`єкту нерухомості та позивачкою не надані докази технічної можливості виділення належної їй квартири в окремий об`єкт нерухомості, оскільки обидві квартири мають спільне подвір`я, одні ворота, спільну огорожу. Крім того частина господарських будівель та споруд, право власності на які позивачка бажає оформити право власності, були побудовані самочинно. Третя особа заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від позивачки та її представника надійшли заяви про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а відповідач подав відзив на позов, то суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію повідомлення КП «Баштанське РБТІ» від 09.12.2022 року №18; копію рішення виконавчого комітету Баштанської районної ради народних депутатів від 21.01.1992 року №12; копію зведеного акту вартості будівель та споруд; копію реєстраційного посвідчення; копію повідомлення КП «Баштанське РБТІ» від 30.05.2022 року №22; копію заяви [PERSON] від 27.03.1997 року; копію розпорядження органу приватизації від 16.05.1997 року №22; копію свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1997 року; копію договору дарування від 24.05.2017 року; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.05.2017 року; копію технічного паспорта на квартиру від 20.02.2023 року; копію витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації від 20.02.2023 року; копію рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 05.04.2023 року №67079650; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2023 року; копію заяви [PERSON] від 09.06.2023 року; копію відповіді Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 26.06.2023 року; копію рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 27.10.2000 року №10; копію рішення виконавчого комітету Баштанської районної ради народних депутатів від 19.06.1991 року №70; копію рішення виконавчого комітету Баштанської селищної ради депутатів трудящих №4 від 20.02.1968 року; копію акту вартості будівель та споруд від 07.12.1967 року; копію повідомлення КП «Баштанське РБТІ» від 11.08.2023 року №67; копію картки обліку домоволодінь кварталу; копію схеми кварталу №173 від 09.11.1976 року), суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог і необхідність відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що позивачка 24.05.2017 року на підставі договору дарування набула право власності на квартиру [ADDRESS] . 09.06.2023 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про зміну статусу належного їй житла з квартири на житловий будинок з присвоєнням адреси: [ADDRESS] . 26.06.2023 року відповідач повідомив позивачці про неможливість вчинення дій вказаних в її заяві. Обґрунтовуючи вимоги про зміну статусу належного позивачці житла, вона посилається на те, що належне позивачці житло відповідає ознакам будинку, а не квартири та наявний статус такого житла як квартири позбавляє позивачку можливості оформити технічну документацію на земельну ділянку для його обслуговування та оформити права власності на господарські будівлі. При цьому позивачка вважає, що помилка у визначені статусу (виду) належного їй житла була допущена органом приватизації Баштанської міської ради при приватизації відповідного житла в 1997 році дарувальником [PERSON] , внаслідок чого останній у власність набув квартиру у житловому будинку, хоча вперше право власності на вказану нерухомість було зареєстроване 20.02.1968 року за Комбінатом комунальних підприємств з тодішньою адресою [ADDRESS] та вказана нерухомість складалась із одноквартирного будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Суд не може погодитись з такою позицією позивачки у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ч.1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно з п. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року №127, (далі - Інструкція №127) будинок квартирного типу - дво- або багатоквартирний житловий будинок, у якому квартири є окремими об`єктами нерухомого майна. Будинки квартирного типу можуть бути одноповерховими та багатоповерховими; будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Будинки садибного типу належать, як правило, до малоповерхової забудови; квартира - сукупність житлових і допоміжних приміщень, які мають окремий вихід на сходову клітку, в коридор (площі загального користування) або на земельну ділянку або прилеглу територію. Відповідно до п. 5, 6 Інструкції №127 інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, господарських будівель та споруд з метою, серед іншого, встановлення їх наявності; огляду та опису наявних конструктивних елементів об`єктів; встановлення наявності змін у їх плануванні та складі. Технічну інвентаризацію, серед іншого, проводять у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки шляхом реконструкції завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію. З комплексного аналізу процитованих вище положень нормативних актів слідує, що віднесення відповідних об`єктів нерухомості до того чи іншого виду є питаннями технічного характеру, залежить від технічних характеристик відповідного об`єкта нерухомості, в тому числі від зміни у передбаченому законом порядку таких технічних характеристик внаслідок реконструкції, поділу об`єкту тощо. Такі характеристики встановлюються в результаті відповідних технічних інвентаризацій. Як наслідок цього, зміна раніше визначеного виду об`єкту нерухомості на інший неможлива без змін в технічних характеристиках такого об`єкту нерухомості чи без зміни його фактичного стану, що зафіксоване відповідною технічною інвентаризацією. В даному ж випадку позивачка 24.05.2017 року на підставі відповідного договору отримала в дар від [PERSON] саме житлову квартиру і відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації від 20.02.2023 року при проведенні такої інвентаризації встановлено, що об`єкт позивачки належить до квартир. В свою чергу і попередній власник [PERSON] відповідно до розпорядження органу приватизації від 16.05.1997 року №22 та свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1997 року отримав у власність саме квартиру і протягом значного періоду в часі до дарування її позивачці не оспорював визначений вид даного об`єкту нерухомості. За такого, з часу набуття у власність і позивачем, і попереднім власником дане житло мало статус квартири та не були здійснені у передбаченому законом порядку відповідні зміни його технічних характеристик, які б зумовили зміну виду такого нерухомого майна. Суд також не погоджується з позицією позивачки щодо того, що саме при приватизації житла в 1997 році органом приватизації відповідача був змінений її статус з одноквартирного будинку на двоквартирний будинок, оскільки з долучених до матеріалів справи документів технічних інвентаризацій, які перебувають у володінні КП «Баштанське РБТІ», слідує, що задовго до цього даний житловий будинок був віднесений до двоквартирного житлового будинку, що підтверджується схемою кварталу №173 від 09.11.1976 року. Натомість в рішенні виконавчого комітету Баштанської селищної ради депутатів трудящих №4 від 20.02.1968 року, на яке посилається позивачка, немає вказівки на те, що даний будинок є одноквартирним будинком чи будинком садибного типу. При цьому з комплексного аналізу вказаного рішення виконавчого комітету Баштанської селищної ради депутатів трудящих №4 від 20.02.1968 року (а.с. 43), акту вартості будівель та споруд від 07.12.1967 року (а.с. 44), картки обліку домоволодінь кварталу (а.с. 58) та схеми кварталу №173 від 09.11.1976 року (а.с. 58 зворот) слідує, що за відповідною адресою на момент введення будинку в експлуатацію був зареєстрований лише один будинок, а не два окремих будинки як самостійні об`єкти нерухомості, і такий будинок мав дві квартири. За такого в задоволенні позову про зміну статусу нерухомого майна, яке належить позивачці на праві власності, з квартири за адресою: [ADDRESS] на одноквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами належить відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed