Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

27.02.2023 р. позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача щомісячно частину витрат на навчання їх спільної з відповідачем повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка навчається у вищому навчальному закладі, є студенткою Одеського національного університету імені І.І. Мечникова за спеціальністю «Географія», денної форми навчання, за чотири семестри навчання дочки в 2021-2023 р. позивачкою сплачено 33256 грн., частку яких в розмірі 16628,00 грн. відповідач добровільно не сплатив, хоча має таку можливість. У поданому до суду відзиві відповідач вимоги позову заперечив, на підставі рішення суду він сплачує на користь позивачки аліменти на утримання їх повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 2000 грн. щомісячно, відшкодування витрат на навчання дитини, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, законодавством не передбачено, крім того, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини; також [PERSON] на даний час не працює, доходів не має, здійснює догляд за особою похилого віку [PERSON] , має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 р.н., отримує мізерну компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі в розмірі 2278,07 грн., за зазначених підстав просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відповіді на відзив позивачка зазначає про те, що на її думку її позовні вимоги законні і обґрунтовані, просить суд їх задовольнити, крім того, зазначає що відповідач отримав в 2021 р. компенсацію за рішенням суду в розмірі 112000 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовільнити за підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову і пояснив, що сплачує аліменти на утримання повнолітньої дитини, приймати участь у витратах на навчання дитини не має можливості. З`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 05.05.2008 р. зареєстровано розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за №70 (а.с.9), від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11,13). [PERSON] є студенткою Одеського національного університету імені І.І. Мечникова за спеціальністю «Географія», денної форми навчання за контрактом з 01.09.2021 р. по теперішній час (а.с.15-17); відповідно до платіжних квитанцій на рахунок ОНУ імені [PERSON] за 1 семестр сплатила 8314,00 грн. (а.с.18), за 2 семестр 8314,00 грн. (а.с.19), за 3 семестр 8314,00 грн. (а.с.20), за 4 семестр 8314,00 грн. (а.с.21). Відповідач на підставі рішення Гайсинського районного суду від 22.06.2023 р. та постанови Вінницького апеляційного суду від 21.09.2023 р. сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] на час її навчання у вищому навчальному заклад в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 06.01.2023 р. частку витрат на навчання [PERSON] за контрактом в розмірі 16628,00 грн., загальний розмір яких за чотири семестри складає (8314,00 грн.*4 міс.= 33 256 грн.) вимагає позивач стягнути з відповідача, посилаючись на приписи ст. 199 СК України. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку матері і батька утримувати дитину, а також щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття регулюються главою 15 СК України, відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення ж додаткових витрат на повнолітню дитину законом не передбачено. До того ж, саме на підставі ст. 199 СК України на відповідача і покладені аліментні зобов`язання, які він на даний час виконує відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 22.06.2023 р. та постанови Вінницького апеляційного суду від 21.09.2023 р. в розмірі 2000 грн. щомісячно. Отже, позовні вимоги [PERSON] не грунтується на законі, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. Разом з тим, суд визнає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, в порядку та за підстав визначених СК України. Судові витрати у справі суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed