Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 13 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про скасування арешту зі всього рухомого та нерухомого майна, що був накладений державним виконавцем Шевчуком М.І. 29.03.2012р. відповідно до виконавчого провадження №31904576. Позивач зазначила, що 2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до неї про стягнення заборгованості. На підставі рішення суду було видано виконавчій лист 2-1541 від 12.05.2010р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 10\~295,51 дол. США та 472,34 грн судових витрат. 28.03.2012р. державним виконавцем було відкрито ВП № 31904576. 30.03.2016р виконавчий лист було повернуто стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Повторно на виконання виконавчий лист стягувачем до виконавчої служби не надсилався. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача, адвоката Лабузінського Р.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять їх задовольнити. Представник відповідача Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, у задоволені позову просила відмовити. Представник третьої особи, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких позов не визнав, та просив відмовити у задоволенні даних вимог. 2.Фактичні обставини встановлені судом за зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На підставі рішення суду було видано виконавчій лист 2-1541 від 12.05.2010р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 10\~295,51 дол. США та 472,34 грн судових витрат. 28.03.2012р. державним виконавцем було відкрито ВП № 31904576. Постановою державного виконавця від 28.03.2012р. про відкриття виконавчого провадження був накладений арешт на все нерухоме майно боржника. 30.03.2016р виконавчий лист було повернуто стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Повторно на виконання виконавчий лист стягувачем до виконавчої служби не надсилався. 3. Мотивована оцінка кожного аргументу наведеного учасниками справи, порушення права. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Представник відповідача зазначив, що не має доводів для звільнення майна з під податкової застави. 4.Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з\~п.2\~ч.1\~ст.\~37\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавчий\~документ повертається\~стягувану у\~разі,\~якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувану, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 4 \~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 р у справі №127/1541/14-ц. Згідно ч.\~5\~ст.\~37\~Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. Враховуючи положення\~п.2\~ч.1,\~ч.\~5\~ ст.\~37\~Закону\~України «Про\~виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби ( приватного виконавця) за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021р. справа №2-356/12, від 03.11.2021р. справа №161/14034/20, від 22.12.2021р. справа №645/6694/15, від 09.01.2023р. справа №2-3600/09, від 18.01.2021р. справа №127/1547/14-ц. Згідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Outcome: approved