Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Представник позивача, якому перейшло право вимоги за договором факторингу, звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № 795021 про надання споживчого кредиту від 11.01.2022 року в сумі 69716,34 грн., а також 2684,00 грн. судових витрат та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування зазначив, що 11.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», як первісним кредитором та [PERSON] було укладено Договір № 795021 про надання споживчого кредиту. Згідно умов якого, надано кредит у розмірі 38 125,00 гривень, з яких, - 30500,00 грн., кошти, які перераховані у безготівковій формі за реквізитами наданими Відповідачем та - 7625,00 грн. проценти за перший день користування кредитом, утримані Товариством в день отримання кредиту (п. 2.1 Кредитного договору). Сплата процентів з другого дня користування кредитом, згідно п. 3.4. Кредитного договору здійснюється відповідно до Графіку платежів. 11.01.2022 року Позичальник, перед підписанням Кредитного договору, надала підписану заяву-анкету на отримання кредиту, підписала заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 06.08.2021 року та ознайомилася з умовами кредитування в паспорті споживчого кредиту. Відповідно до п. 9.8 Кредитного договору, Відповідач підтверджує, що вона ознайомилася з умовами Кредитного договору, отримала від Первісного кредитора всю інформацію про порядок та строки повернення кредиту у повному обсязі до підписання договору, інформацію вказану в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно п. 4.4. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. 03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" (далі- ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») укладено Договір факторингу №0308-23-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 2.2. Договору факторингу, Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року ТОВ «ФК «ФК «Укрглобал-Фінанс»» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 69716,34 грн., з яких 30500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7625,00 грн. - заборгованості за процентами, за перший день користування кредитом та 31591,34 сума заборгованості за процентами, починаючи з другого дня користування кредитом. Боржником зобов"язання не виконані належним чином, ані перед первісним кредитором, ані перед фактором. Тому, просить суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 795021 про надання споживчого кредиту від 11.01.2022 року у сумі 69716,34 грн., 2684,00 грн. судових витрат та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. За таких обставин суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 -282 ЦПК України, про що 28.11.2023 року постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами спору, [PERSON] та первісним кредитором, виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). На підставі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що11.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», як первісним кредитором та [PERSON] було укладено Договір № 795021 про надання споживчого кредиту від 11.01.2022 року (а.с.5-10), який підписаний останньою власноруч. 11.01.2022 року Позичальник, подала заяву-анкету на отримання кредиту, заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» та ознайомилася з умовами кредитування в паспорті споживчого кредиту, що посвідчені особистим підписом [PERSON] (а.с.20-22). Відповідно до п. 1.2 Договору про надання споживчого кредиту, [PERSON] надано кредит у розмірі 38 125,00 гривень. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 11.01.2024 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до Договору (а.с.11) Згідно п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту, кошти кредиту у сумі 30500,00 грн. перераховуються у безготівковій формі за реквізитами наданими Відповідачем та 7625,00 грн. з метою виконання зобов`язань ТОВ «Слон Кредит» утримало проценти за перший день користування кредитом Пунктом 1.5. Договору про надання споживчого кредиту, встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами та становить - за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня(включно) й до кінця надання кредиту 85% річних. Однак, станом на 03.08.2023 року заборгованість не погашена. Згідно розрахунку заборгованості за Договору №795021 про надання споживчого кредиту від 11.01.2022 року (а.с. 12) становить 38125,00 сума заборгованості за основною сумою боргу та 31591,34 грн. сума заборгованості за відсотками, що разом становить 69716,34 грн. З досліджених матеріалів [PERSON] заборгованість не погасила, тим самим порушила умови договору щодо погашення. 03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрглобал-Фінанс" (далі- ТОВ « ФК «Укрглобал-Фінанс») укладено Договір факторингу №0308-23-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ « ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні права вимоги, а ТОВ « ФК «Укрглобал-Фінанс»приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.31-33), тим самим ТОВ « ФК «Укрглобал-Фінанс»стає новим кредитором (а.с.31-33). Згідно підписаного та скріпленого печатками Акту прийому-передачі та Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 69716,34 грн., з яких 30500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7625,00 грн. - заборгованості за процентами, за перший день користування кредитом та 31591,34 сума заборгованості за процентами, починаючи з другого дня користування кредитом (а.с.34-35), яку відповідач новому кредитору також не сплатив, і яку позивач вимагає стягнути в судовому порядку. Отже, встановлено, що розмір простроченої заборгованості складає загалом 69716,34 грн., що збігається із розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований. Отже, за договором факторингу, новий кредитор отримав право вимоги саме на зазначену суму і яка підлягає стягненню на його користь. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд враховує наступне. Відповідно до положень ч.1, п. 1 та п.4 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до положень ч.1 та ч. 4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано Договір №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року та Акт приймання -передачі наданих представником Руденка К.В послуг №7 від 29.09.2023 року, в п.12 якого значиться матеріали щодо [PERSON] із визначенням суми правничої допомоги, яка отримана виконавцем у загальні сцмі згідно платіжної інструкції №205 від 28.09.2023 року (а.с.37-38, 41). Витрати є необхідними, реальнми, співмірними, а тому позов в цій частині позов підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 2684,00 грн. Разом підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 69716,34 грн. + 2684,00 грн. +5000,00 = 77400,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved