Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, в якому, з урахуванням уточнень, просила визначити порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки [PERSON] за наступним графіком: перший та третій тиждень місяця з п`ятниці 18:00 год. до неділі 18:00 год. з можливістю забирати онуку до місця проживання [PERSON] (з правом ночівлі) - без присутності батька дитини; другий та четвертий тиждень місяця у вівторок та четвер з 17:00 год до 20:00 год. - без присутності батька дитини; день народження баби [PERSON] з 10:00 год. до 17:00 год.; день народження онуки - [PERSON] з 10:00 год. до 13:00 год.; на період перебування дитини за кордоном забезпечити спілкування між [PERSON] та [PERSON] , у форматі дзвінків шляхом відеозв`язку, а саме двічі на тиждень у четвер та суботу об 19:00 год. за київським часом, тривалістю 45 хв; на період перебування дитини за кордоном, забезпечити можливість зустрічей та спільного проводження часу [PERSON] із [PERSON] , за попереднім погодженням дати та часу з батьком дитини та його присутністю. Також позивачка просила суд вирішити питання про судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що донька позивачки [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . У період їхнього шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] . [INFO] донька позивачки - [PERSON] померла. З 13 серпня 2021 року по 22 жовтня 2021 року онука проживала разом із позивачкою, 22 жовтня 2021 року відповідач забрав дитину та з цього дня почав чинити перешкоди у спілкуванні із нею. Зв`язок позивачки з онукою дуже тісний, вона любить свою онуку та має велике бажання спілкуватися із нею та проводити разом час. На прохання позивачки надати їй можливість зустрічатись із онукою та проводити час разом, відповідач реагує негативно. Посилаючись на викладене, а також з огляду на законне право позивачки на спілкування та виховання онуки, остання, вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 21 лютого 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження. У квітні 2023 року представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому частково заперечує проти позову, та просив встановити графік спілкування онуки з бабусею в іншому вигляді з урахуванням найкращих інтересів дитини та пріоритету батьківського виховання. Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача вказувала, що не чинить позивачці перешкод в спілкуванні з дитиною, запропонований позивачкою графік участі її у спілкуванні та вихованні онуки призведе до фактичного обмеження права батька на виховання дитини та спілкування із нею. Крім того, на даний час реалізація спілкування позивачки з дитиною не є можливою. В Україні наразі запроваджено військовий стан, у зв`язку із чим у лютому 2023 року відповідач разом із дитиною тимчасово переїхав до Республіки Кіпр (евакуація дитини), та отримав у ній статус особи із тимчасовим захистом. Ураховуючи це, на час відсутності відповідача та дитини в Україні формою спілкування, яку раціонально обрати - проведення відео дзвінків засобами застосунків месседжерів Telegram, Facebook, Viber, WhatsApp. Ураховуючи вік дитини, такі відео дзвінки раціонально проводити тривалістю не довше 45 хв, два рази на тиждень. У квітні 2023 року представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду клопотання про допит в якості свідків матері відповідача - [PERSON] , та сестри відповідача - [PERSON] . У червні 2023 року представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду відповідь на відзив [PERSON] , у якій просить позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що перешкоджання позивачці в участі у вихованні онуки зі сторони відповідача позбавляє її права на виховання онуки. Вона, як бабуся дитини, має приймати участь у вихованні онуки, піклуватися про неї, допомагати їй. У серпні 2023 року представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких вказує, що він не заперечує проти спілкування бабусі з онукою, але вбачає це безпечним лише в його присутності. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року закінчено підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, вона є сестрою відповідача. Вказала, що [PERSON] не чинив і не чинить перешкод бабусі дитини - [PERSON] у спілкуванні та вихованні онуки - [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що є матір`ю відповідача, її син - [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні позивача з онукою. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву про проведення судових дебатів у його відсутності, просив встановити графік спілкування онуки з бабусею в іншому вигляді. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд установив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 1995 року. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у період якого народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивачки. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 червня 2022 року. У лютому 2023 року [PERSON] разом із донькою [PERSON] тимчасово переїхав до Республіки Кіпр та отримали статус осіб з тимчасовим захистом. Відповідно до висновків Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 105/01-1062/В-140 від 06 липня 2023 року було визначено порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки, [PERSON] , таким чином: перший та третій тиждень з п`ятниці 18:00 год. до неділі 18:00 год; другий та четвертий тиждень місяця у вівторок та четвер з 17:00 год. до 20:00 год.; день народження бабусі з 10:00 год. до 17:00 год.; день народження дитини з 10:00 год. до 13:00 год; на період перебування дитини за кордоном забезпечити спілкування у форматі дзвінків шляхом відеозв`язку двічі на тиждень у четвер та суботу о 19:00 год. за київським часом тривалістю 45 хв. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда та виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших право дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а батьки не мають права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В ході розгляду справи було встановлено, що висновком Печерської районної в м. Києві державної адміністрації бабусі було визначено способи її участі у вихованні та спілкуванні з онукою. Суд частково погоджується з такими висновками Печерської районної в м. Києві державної адміністрації та вважає, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо порядку спілкування бабусі з онукою, позивачка вимушена звертатись до суду із позовом про встановлення їй графіку участі у вихованні та спілкуванні з онукою, а тому доводи позивачки про те, що відповідачем їй чиняться перешкоди у вільному спілкуванні та у вихованні онуки є обґрунтованими та доведеними. При визначенні способу участі бабусі у вихованні онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дітей, щотижневий розпорядок дня дітей, індивідуальні потреби дітей даного віку, їх особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб спілкування з малолітньою онукою, що не суперечить інтересам дитини та з урахуванням її бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуків. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самих дітей повинні докладати зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання. Вимоги позивачки про її участь у вихованні та спілкуванні з онукою суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Крім того, в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачки з дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивачки з дитиною буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батька, так і бабусі, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Установивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею та онукою, надаючи оцінку запропонованому позивачкою графіку, а також проаналізувавши наданий радою висновок, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку дитини, її інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно онуки, бажання бачитися, піклуватися про неї та виховувати її, - вірним буде визначити порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану її здоров`я, зокрема на період перебування дитини за кордоном: забезпечити можливість зустрічей та спільного проводження часу [PERSON] із [PERSON] , за попереднім погодженням дати та часу з батьком дитини та його присутністю; безперешкодного необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного та електронного засобів зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини. Суд відмовляє позивачці у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання дитини, оскільки вважає, що вирішення вказаного питання до закінчення воєнного стану в Україні та/або до повернення дитини в Україну - є передчасним. Так, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] разом із малолітньою донькою [PERSON] фактично проживає за кордоном, тому, на думку суду, питання щодо участі бабусі у вихованні дитини можливо вирішувати лише після закінчення воєнного стану в Україні та/або повернення дитини в Україну, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб. Разом із тим, судом відзначається, що позивачка не позбавлена права в майбутньому звернутися до суду для встановлення судом способу участі у вихованні дитини. Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що батьку дитини та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спілкування та виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування батька, та бабусі з онукою. Ураховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуками та участь у їх вихованні, бажання позивачки брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, взявши до уваги наявний висновок про встановлення способів участі бабусі у вихованні дитини, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку спілкування позивачки з онукою, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дитини, ураховуючи її бажання на спілкування, у зв`язку із чим вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (70%), а саме суму в розмірі 765,50 грн. Також, сторони позивача та відповідача ставили питання про стягнення витрат на правову допомогу. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження фактично понесених витрат адвокатом Горячевим О.А. надано договір №03/02/2023 про надання правової допомоги від 03 лютого 2023 року, а також квитанцію про сплату за надання правової допомоги у розмірі 8 000 грн. Окрім того, представником відповідача - адвокатом Ільїним О.П. 20 листопада 2023 року подано заяву про врахування при розподілі судом судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем в розмірі 24 116, 40 грн., з якої вбачається, що правову допомогу відповідачу надав адвокат Ільїн О.П. відповідно до договору № 185 про надання правової допомоги від 15 березня 2023 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «ІЛЬЇН ОЛЕКСАНДР» та [PERSON] , також надав фільтровану виписку з банку про зарахування грошових переказів на рахунок адвокатського об`єднання «ІЛЬЇН ОЛЕКСАНДР» від відповідача [PERSON] . Ураховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, враховуючи викладене вище, частковість задоволення вимог позову, а також з урахуванням належності здійснення своїх повноважень обома адвокатами, як сторони позивача, так і відповідача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 5 600 грн. та з позивача на користь відповідача необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 7 237,92 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial