Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Козар М.Т., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 27.01.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . З вересня 2022 року сторони фактично припинили шлюбні подружні стосунки. Наразі з цього часу кожен із них живе своїм життям, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони не цікавляться життям одне одного, спільного господарства з вказаного часу не ведуть, кожен з них має окремий бюджет. Наміру на примирення з відповідачем позивач не має і це не є можливим. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно позовної заяви позивач просить розгляд справи проводити без її участі, зазначаючи, що проти заочного рішення не заперечує, примирення між нею та відповідачем є неможливим. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву у якій зазначає, що про те, що йому відомо, що розгляд справи за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу призначено на 24.11.2023 року о 10 год. 15 хв. Проти позову він не заперечує. Розгляд справи просить проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 27.01.2007 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 01.10.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, сторонни з вересня 2022 фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved