Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №4604335 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 20000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № [NUMBER] з терміном повернення 14.08.2021, тобто на 3 дні та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % в день. 03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, станом на 09.03.2023 року заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 20000,00 гривень - сума кредиту, 45600,00 гривень\~сума процентів за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з грудня 2022 року по червень 2023 року включно нараховано 14529,82 грн інфляційних втрат та за період з 24.11.2021 по 18.07.2023 2264,14 грн \~3% річних. Тому, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість в сумі 45835,43 грн(16583,00 грн сума кредиту, 29252,43 грн проценти за користування кредитом), 14529,82 грн\~ інфляційні нарахування, 2264,14 грн - \~3% річних, крім того просить стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 2147, 20 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою суду від 26.07.2023позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, слухання справи призначено на 10:00 30.08.2023. Протокольною ухвалою від 30.08.2023 слухання прави відкладено на 10:00 02.11.2023. 18.09.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого позовні вимоги стороною відповідача визнаються частково, а саме у розмірі 16486,10 грн, з яких 15272,68 грн заборгованість за тілом кредиту, 977,43 грн інфляційні втрати та 235,99 грн 3% річних. Свою позицію обґрунтовує тим, що дійсно відповідачем було укладено електронний договір споживчого кредиту №4604335, однак вважає, що відповідач не виявив бажання пролонгації кредитного договору, про що свідчить не виконання умов передбачених п.1.4 та 4.2 Кредитного договору сплативши 22.08.2021 суму процентів у розмірі 2205,55 грн, тобто менше ніж повинна була бути нарахована позивачем за користування кредитом (2205,56 грн), виходячі зі ставки в 1,9 %. За таких обставин вважає, що останнім днем строку кредита є 18.08.2021. Вважає автопролонгацію кредиту після 18.01.2023 безпідставною, з огляду на умови п. 4.3 кредитного договору без згоди відповідача за наявності у нього на дату закінчення строку кредиту заборгованості, а відтак зь18.01.2021 позивач втратив право нараховувати відповідачу відсотки за договором №4604335 від 11.08.2021. Враховуючи, що станом на 18.08.2021 заборгованість відповідача перед позивачем складала 17528,23 грн, після чого відповідачем здійснювалося погашення заборгованості у розмірі 2205,55 грн та 50,00 грн, тобто сума заборгованості за кредитним договором становить 15272,68 грн. Крім того, зауважує, що позивачем не було враховано п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних, та зважаючи на суму заборгованості та зазначені положення ЦК України не заперечує щодо стягнення у розмірі 977,43 грн інфляційні втрати та 235,99 грн 3% річних. Зазначає що відповідач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн та у разі часткового задоволення позову просить стягнути понесені витрати пропорційно задоволених вимог, та наголошує на тому, що розмір витрат на правову допомогу заявлений позивачем є значно завищеним, не співмірним з розміром вимог та не відповідає складності справи у зв`язку з чим просить зменшити їх з 10000,00 грн до 3500 грн. 25.09.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої з доводами відповідача викладеними у відзиві не погоджується, вважає що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства та його пролангація здійснювалася у відповідності до положень визначених кредитним договором, а 3% річних та інфляційні втрати нараховані у відповідності до ст.625 ЦК України, щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, зазначає що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом та суд не вправі втручатися в ці правовідносини, тож наполягає на задоволенні позову у повному обсязі. Протокольною ухвалою суду віл 02.12.2023 слухання справи відкладено на 11:00 23.11.2023. У судовому засіданні 23.11.2023 представник позивача позов підтримав з наведених у ньому підстав, представник відповідача позовні вимоги визнав частково, у межах зазначених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується зібраними у справі доказами, що 11.08.2021 між ТОВ «Авентус України», як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір №4604335 (далі Договір) про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 20000,00 грн. терміном на 3 дні (а.с. 48-52). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С484719, 11.08.2021 19:47:45. Згідно п. 1.5 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,90% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Додатком №1 до вказаного вище договору №4604335 від 11.08.2021 погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 53), відповідно до якої загальна вартість кредиту становить 21083,00 грн. В паспорті споживчого кредиту (а.с. 45-47) казана орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредитуЮ відсотки, комісії та інші платежі) 21140 грн., а за зниженою ставкою 21083 грн. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором було укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором №4604335, що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 03.05.2022 до Договору факторингу (а.с. 31-35, 55). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №4604335, станом на 18.07.2023 позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 45835,43 грн, а саме 16583,00 грн - заборгованість за кредитом та 29252,43 гривень сума заборгованості по несплаченим відсоткам. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так з кредитного договору (п.1.4) вбачається, що останній укладений 11.08.2021 строком на 3 дні. Згідно п. 4.1 договору, строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Споживача в порядку, визначеному п. 4.2.1-4.2.4 Договору, або в порядку автопролонації (п. 4.3.1-4.3.2). Згідно з вимогами п. 4.3.1 Договору якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на наступний календарний день, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2.1-4.2.4 Договору. Згідно п.4.2.2 пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі. З розрахунку заборгованості долученої до позову вбачається, що відповідач 14.08.2021 здійснив платіж на суму 4500,00 грн, з яких 3417,00 грн було зараховано в погашення суми основного боргу та 1083,00 грн зараховано на погашення відсотків нарахованих за зниженою процентною ставкою, тобто фактично відповідачем була зроблена пропозиція (оферта), щодо продовження строку користування кредитом у відповідності до п.4.2.2. Договору. Тому посилання позивача на умови пункту 4.3 щодо автопролонгації строку кредиту без згоди відповідача, у випадку наявності у позичальника на дату закінчення строку кредиту заборгованості, є безпідставним, оскільки 14.08.2021 повинна була відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Зі змісту п. 4.2.3 Договору вбачається, що Товариство має право, а не обов`язок, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомленні Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначенні в договорі. Тобто фактично в договорі визначено, що у разі акцептування пропозиції (оферти) споживача про продовження строку користування кредитом, товариство повинно у спосіб визначений п.4.2.3. Договору повідомити про це споживача. Всупереч ст.12 ЦПК України представником до позову не долучено та в судовому засіданні не надано доказів вчинення дій передбачених п.4.2.3 Договору для повідомлення відповідача про акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку користування кредитом. Невчиненням дій передбачених п.4.2.3 Договору позивач фактично відповідачу в продовженні строку користування кредитом, та втратив право нараховувати відсотки на залишок заборгованості. Враховуючи відсутність акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку користування кредитом, положення Договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за стандартною ставкою у розмірі 21140,00 грн, яка складається з 20000,00 грн заборгованість за кредитом та 1140,00 грн заборгованість за відсотками (за період з 11.08.2021 по 13.08.2023), згідно розрахунку заборгованості долученого до позову відповідачем здійснювалися платежі на загальну суму 7073,63 грн. З огляду на часткове погашення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №4604335 від 11.08.2021 у розмірі 14069,63 грн. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що всупереч вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів» положення договору про строк кредиту та порядок його пролонгації складені максимально складно та завуальовано (що навіть правонаступник кредитора обґрунтував вимоги позову положеннями договору, які не підлягали застосуванню у цій конкретнійй ситуації), жоден супровідний документ не містить даних про вартість кредиту у при його автопролонгації та вказівки про її можливість взагалі, що свідчить викладення договору саме в такій формі з метою введення в оману споживачів. Про сумлінне укладення договору міг би свідчити розрахунок його вартості з врахуванням максимального строку кредитування (90 днів). Щодо стягнення нарахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне. Згідно ст.625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено військовий стан строком на 30 діб; в подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ, Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, 17.05.2022 №341/2022, 12.08.2022 №573/2022, 07.11.2022 №757/2022, 06.02.2023 58/2023, 01.05.2023 №254/2023, 26.07.2023 № 451/2023, 06.11.2023 №734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи зазначене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період з 15.08.2021 по 23.02.2023 інфляційні втрати та 3% річних у загальному розмірі 1150,18 грн. Виходячи з викладеного, встановивши укладення між сторонами кредитного договору №4604335 від 11.08.2021 та наявність заборгованості за ним, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 14096,37 грн заборгованості за тілом кредиту; інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 1150,18 грн. Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку. При зверненні до суду з позовом представник позивача зазначає, що позивач поніс наступні судові витрати: -витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №746 від 14.07.2023 (а.с.63); -витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, на підтвердження чого надає платіжну інструкцію від 14.07.2023 (а.с.39), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.40), звіт про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с.41), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.43), Договір №10/07-2023 про надання правової допомоги (а.с.102-103). Представником відповідача заявлено клопотання зменшення витрат на правову допомогу позивача у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.4,\~5\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу зазначеного у відзиві, складність справи (її типовість), ціну позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу позивача з 10000,00 грн до 5000,00 грн. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~ судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що позовні вимоги задоволені в розмірі 15219,55 грн (14069,37+1150,18), а позивач просив стягнути 45835,43 грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2373,21 грн ((2147,2+5000)*15219,55/45835,43). Крім того, представником відповідача було заявлено про понесення відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн, що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги (а.с. 88) та прибуткового касового ордеру (а.с. 89), клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідача від представника позивача не надходило. З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2337,83 грн (3500*(45835,43-14069,37-1150,18)/45835,43). Враховуючи вищезазначене та наявність між сторонами взаємного обов`язку щодо відшкодування судових витрат, суд вважає за потрібне провести зустрічне зарахування таких сум та стягнути різницю між ними з відповідача на користь позивача у розмірі 35,38 грн.

Outcome: partial