Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26 вересня 2023 року до Томашпільського районного суду Вінницької області з цією позовною заявою, посилаючись на ст. 273 СК України, звернувся [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , до [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , в якій просить припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 червня 2023 року. Даний позов обґрунтовано наступним. Судовим наказом Томашпільського районного суду від 22 червня 2023 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до суду 19 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, з початку липня 2023 року дочка [PERSON] переїхала проживати до позивача та до цих пір перебуває на його утриманні. Також [PERSON] вступила до вищого навчального закладу та навчається на першому курсі, всі витрати пов`язані з оплатою навчання , гуртожитку та супутні витрати несе позивач. В зв`язку\~з вказаним\~позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду та\~просить ухвалити\~рішення про\~ припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання дитини. 6 жовтня 2023 року відповідачка [PERSON] направила на адресу суду відзив на позовну заяву, я якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначила, що дійсно з початку липня дочка [PERSON] переїхала проживати до позивача та до цих пір перебуває на його утриманні. Однак відповідачка вважає позов [PERSON] необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення, з огляду на те, що позивач [PERSON] не робив жодних проплат, визначених судовим наказом Томашпільського районного суду від 22.06.2023 року у цивільній справі № 146/870/23. З заявою про скасування вказаного судового наказу чи його перегляду за нововиявленими обставинами позивач [PERSON] не звертався. Крім того відповідачка вказала, що вона також приймає активну участь у вихованні та утриманні дитини [PERSON] , а саме переказує кошти на її утримання, оплачує мобільний зв`язок та здійснює інші покупки для доньки. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, справу призначено до розгляду на 24 жовтня 2023 року. 6 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідачки [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 16 листопада 2023 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 16 листопада 2023 року розгляд справи відкладено 24 листопада 2023 року. Доводи учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задоволити, обставини зазначені в відзиві заперечив, зокрема пояснив, що його неповнолітня дочка [PERSON] з 30 червня 2023 року проживає разом з ним, з матір`ю не проживає оскільки в них виникали непорозуміння. Дочка повністю перебуває на його утриманні. Плату за навчання здійснює він, крім того він купує одяг, інші речі та все необхідне для дитини. З відповідачкою дитина спілкується рідко, мати не цікавиться її життям. Іноді відповідачка поповнювала мобільний рахунок дочці та два рази перераховувала кошти на банківську карточку, однак вже після того як було подано даний позов до суду. Вказав, що аліменти які присуджені до стягнення згідно судового наказу він не сплачував так як дитина 30 червня 2023 року перейшла проживати до нього, проживає з ним до даного часу та перебуває на його утриманні, примусового стягнення аліментів не було. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Самар В.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити за обставин викладених в позові, обставини зазначені в відзиві заперечив, зазначив, що оскільки дочка [PERSON] з червня місяця 2023 року проживає разом з батьком та повністю перебуває на його утриманні, тому відпали підстави для стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання даної дитини. Дитина в даний час навчається дистанційно, проживає з позивачем [PERSON] , а відповідачка в свою чергу не утримує дитину, не піклується про неї та взагалі не цікавиться її життям. Щодо судового наказу представник позивача зазначив, що дійсно на даний час відповідачка [PERSON] не подала даний виконавчий документ до примусового стягнення, однак може подати його в майбутньому. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні за обставин зазначених у відзиві. Зазначила, що дочка [PERSON] до неї приходить, відповідачка їй купує речі та продукти харчування. Факт проживання дитини разом з батьком відповідачка визнала, та пояснила, що дочка [PERSON] пішла проживати до батька, оскільки той купив дитині дорогий мобільний телефон. Вказала, що вона також купує їй речі та матеріально забезпечує, а саме неодноразово поповнювала мобільний рахунок та перераховувала гроші на банківську карточку. Судовий наказ не пред`являла до примусового виконання так як дочка уже почала проживати разом з батьком. Також вказала, що проти позову заперечує, щоб в майбутньому з неї не стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON] . Представник відповідачки [PERSON] адвокат Семко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги про припинення стягнення аліментів не визнав, заперечив в задоволенні позову, зазначив, що дитина на даний час ні з батьком ні з матір`ю не проживає, оскільки з вересня 2023 року навчається та проживає за місцем знаходження навчального закладу. Відповідачка [PERSON] утримує дитину регулярно в міру своїх можливостей. Вказав, що оскільки фактично аліменти на утриманні дитини на користь відповідачки не стягуються, тому неможливо припинити їх стягнення. При з`ясуванні думки неповнолітньої [PERSON] , в судовому засіданні остання в присутності законних представників пояснила, що з червня 2023 року проживає з батьком та повністю перебуває на його утриманні, мати іноді перераховує на картку кошти. Зазначила, що до батька перейшла проживати добровільно. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, врахувавши думку дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що згідно судового наказу Томашпільського районного суду від 22 червня 2023 року у цивільній справі № 146/870/23 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів, вирішено стягувати із [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до суду 19 червня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідок Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 641 від 10.07.2023 року, № 734 від 08.08.2023 року, та № 751 від 01.09.2023 року [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає в [ADDRESS] , до складу його сім`ї входить: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , діти проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні. \~ \~ \~ \~З копії квитанції ВОУ АТ «Ощадбанк» № 79 від 29.08.2023 року видно, що [PERSON] здійснив платіж в розмірі 175 грн. призначення платежу за студентський квиток [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того з копії квитанції ВОУ АТ «Ощадбанк» № 6 від 24.08.2023 року видно, що [PERSON] здійснив платіж в розмірі 8000 грн., призначення платежу за проживання в гуртожитку [PERSON] . \~ \~ \~ \~З копії квитанції ВОУ АТ «Ощадбанк» видно, що [PERSON] здійснив платіж в розмірі 15 000 грн. призначення платежу за навчання [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідачкою до відзиву додано докази на підтвердження вказаних у відзиві обставин. \~ \~ \~ \~Зокрема, згідно копії квитанції АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] здійснювала платежі в сумі 251, 26 грн, 1005, 03 грн., 201,01 грн, 251,26 грн, де отримувачем вказано [PERSON] . Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] , [INFO] проживає зі своїм батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному законі сутті цієї норми не змінює. Звільнення від сплати аліментів є одним із способів припинення аліментного обов`язку. Оскільки законодавчо визначеною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є фактичне проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст.141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц зроблено висновок, що: «сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним». Як встановлено судом та не заперечується відповідачкою, неповнолітня дитина проживає з батьком - позивачем по справі та знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Будь-яких доказів в спростування цих обставин матеріали справи не містять. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу виданого Томашпільським районним судом Вінницької області від 22 червня 2023 року у цивільній справі № 146870/23. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, суд вважає, що припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 26 вересня 2023 року. Відповідно ч.ч.1-5\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем [PERSON] при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень, а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved