Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Денисенко\~С.В.\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачів: AT\~«Ідея Банк»,\~АТ «Банк\~Форвард», ТОВ «ФК «Дінеро» ,\~AT\~«Перший Український\~Міжнародний Банк», ТОВ «АІА Фінанс Груп» про визнання такими, що не підлягають виконанню: виконавчий напис №4088 від 05.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі кредитного договору №200099341 від 06.05.2019; виконавчий напис №415 від 29.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі кредитного договору №200099348 від 04.12.2017; виконавчий напис №37297 від 17.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі кредитного договору №1001405249401 від 15.09.2019; виконавчий \~ \~ \~ \~напис №30240 від 18.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на підставі кредитного договору №2114172 від 13.03.2020; виконавчий напис №2488 від 16.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі кредитного договору №262.19744.004551611 від 20.11.2018; виконавчий напис №16156 від 05.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі кредитного договору №АЄ 7894145 від 15.03.2020. Стягнути з відповідачів на його користь всі понесені судові витрати по справі. А також подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду 07.07.2023 було відкрито провадження по даній справі та ухвалою суду від 19.07.2023 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення по вище зазначеним виконавчим написам. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 21.09.2023 роз`єднано позовні вимоги по даній справі у відповідності до ч.6 ст.188 ЦПК України та виділено у самостійні провадження позовні вимоги в тому числі і: за позовом [PERSON] до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 26.09.2023 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду виділеній справі за позовом [PERSON] до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню присвоєно номер провадження 2/742/1310/2023. Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. був вчинений виконавчий напис за № 37297 від 17.11.2020 про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №1001405249401 від 15.09.2019 в сумі 50689,38 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. від 30.11.2020 було відкрито виконавче провадження № 63761261 та звернуто стягнення на доходи [PERSON] з відрахуванням коштів на погашення заборгованості за виконавчим написом. На теперішній час виконавче провадження триває, проте після ознайомлення із таким, стало відомо, що при вчиненні вище зазначеного виконавчого напису, приватний нотаріус грубо порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Оскільки укладений між сторонами кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. 30.10.2023 представником відповідача АТ «Перший Український міжнародний банк» подано до суду клопотання, в якому позовні вимоги в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - визнано повністю, а також просить стягнути з відповідача лише 50% судового збору. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте надали заяву про слухання справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують у повному обсязі. А також просить стягнути судові витрати та правничу допомогу пропорційно до заявленного первинного позову. Представник відповідача на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Проте у вище згаданому клопотанні просив слухати справу у його відсутності та за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис за № 37297 від 17.11.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 1001405249401 від 15.09.2019 в сумі 50689,38 грн. Постановою приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни від 30.11.2020 було відкрито виконавче провадження № 63761261 про примусове виконання виконавчого напису №37297 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 50689,38 грн (а.с.14). Згідно надісланих АТ «Перший Український міжнародний банк» суду документів, вбачається, що відповідно до заяви №1001405249401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15.09.2019 [PERSON] підписав дану заяву, за умовами якої просить АТ «Перший Український міжнародний банк» надати йому споживчий кредит в сумі 40000 грн строком на 24 місяці зі сплатою процентної ставки 0,01% річних. Приписами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. . Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаною статтею визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог цієї статті Кабінетом Міністрів України прийнято\~постанову від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином, наразі вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів. Ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 2, 5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Проте, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц, провадження 14-84цс19. Отже, з усіх досліджених матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису №37297 від 17.11.2020 нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), даний кредитний договір не був посвідчений нотаріусом при його укладенні, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український міжнародний банк», зазначений у написі є безспірним, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, що також підтверджується і визнанням позову відповідачем. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~\~ \~ \~ \~ \~Частиною 1,2\~стаття 141 ЦПК України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1073,60 грн. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 536,80 грн сплачені за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50% судового збору, тобто (1073,60 грн/2=536,80 грн), а решта 50% судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Позивачем також було сплачено 536,80 грн за подачу заяви до суду про забезпечення позову, 50% яких також підлягають стягненню з відповідача, але зважаючи на те, що первинний позов було подано до п`ятьох відповідачів, як і забезпечення позову було подано за п`ятьма виконавчими листами та п`ятьма виконавчими провадженнями, то стягненню по даній справі підлягає лише 53,68 грн (536,80грн/5=107,36 грн, з яких 50% становить 53,68 грн), а решта 50% слід повернути з державного бюджету на користь позивача. При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59\~Конституції\~України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи викладене, зважаючи на те що позов [PERSON] до АТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено, тому зважаючи на, характер виконаної адвокатом роботи, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвокату Денисенку С.В. підлягають задоволенню в розмірі 1000 грн, оскільки витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн ним були зазначені за надання послуг до п`ятьох відповідачів, а даний позов задоволений до одного з них, оскільки позовні вимоги були роз`єднані. На підставі наведеного та Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved