Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 185\~640,52 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги покликається\~на те,\~що [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~"ПРИВАТБАНК"\~з метою\~отримання банківських\~послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав Заяву\~№ б/н\~від 13.01.2009\~року.\~Відповідно до\~виявленого бажання,\~Відповідачу було\~відкрито кредитний\~рахунок та\~встановлено початковий\~кредитний ліміт.\~Для користування\~кредитним картковим\~рахунком Відповідач\~отримав кредитну\~картку.\~У подальшому\~розмір кредитного\~ліміту збільшився\~до 155\~000,00\~грн. Відповідач користувався послугами банку та кредитними коштами на власний розсуд, зобов`язання за кредитним договором порушив, продовжує ухилятись від їх виконання, заборгованість не погашає, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.05.2023 року становить - 185 640,52 грн., яка складається з наступного: 150\~196,48 грн. - заборгованість за кредитом; 35\~444,04 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0.00 грн. - заборгованість за комісією; 0.00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.06.2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відкрито провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, учасники справи в судове засідання не викликались. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 13.01.2009 року, відповідно до якої отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 58 000,00 гривень, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Крім цього, встановлено, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 13.01.2009 року отримала можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, однак зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконувала у зв`язку із чим виникла заборгованість яка, згідно із розрахунком заборгованості, станом на 22.05.2023 року становить - 185 640,52 грн., яка складається з наступного: 150 196,48 грн. - заборгованість за кредитом; 35 444,04 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0.00 грн. - заборгованість за комісією; 0.00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується також розрахунком який міститься в матеріалах справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні підлягають до задоволення, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за договором № б/н від 13.01.2009 року у розмірі 185 640,52 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 гривень, що були сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved