Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Стислий виклад заяви про встановлення факту належності особі правовстановлююча документа. Заявниця [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Крушельницька У.О. (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 26.09.2023 року за № 017/03.3/106 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 03.10.2012 року за № 2103 у належно засвідчених копіях приєднані до матеріалів заяви), скориставшись канцелярією, 04.10.2023 року подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву у порядку окремого провадження, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 16858, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту належності їй атестата № [NUMBER], виданого 20.07.1977 року Міським професійно-технічним училищем № 27 м. Львова на ім`я [PERSON] .. Заяву обґрунтовано тим, що з метою оформлення пенсії за віком, заявниця [PERSON] звернулася у Відділ обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, та подала усі наявні у неї документи. Проте, рішенням начальниці відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області Ю. Харламової від 12.09.2023 року за № 135050006668 їй було відмовлено у призначенні вказаної пенсії, оскільки для підтвердження страхового стажу для призначення вказаної пенсії, з-поміж іншого, не враховано наявний в неї атестат № [NUMBER], виданий 20.07.1977 року Міським професійно-технічним училищем № 27 м. Львова, так як у такому правовстановлюючому документі її прізвище не співпадає з прізвищем, наявним у паспорті громадянки України, так як у зазначеному атестаті вказано її прізвище до реєстрації шлюбу, а в паспорті громадянки України вказано прізвище після заміжжя та після реєстрації розірвання шлюбу. Заявниця [PERSON] стверджує, що внаслідок такої обставини, вона не має можливості підтвердити свій трудовий стаж для призначення пенсії за віком. За таких обставин заявниця [PERSON] за захистом свого права на можливість повторного звернення із заявою про призначення пенсії за віком була змушена звертатися до суду із заявою у порядку окремого провадження, так як, на її переконання, у даному випадку відсутній спір про право, оскільки перешкодою у можливості призначення пенсії є виключно невідповідність прізвища у документі на підтвердження страхового стажу її прізвищу у паспорті громадянки України, а не заперечення факту її навчання та, відповідно, одержання нею освіти. Стислий виклад позиції заінтересованої особи у цій справі. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області через свою уповноважену представницю - заступницю начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління Вандзьо О.Б., скориставшись канцелярією, 16.11.2023 року подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області письмові пояснення на заяву [PERSON] про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 19727, котрі фактично зводяться до заперечень проти задоволення такої заяви. Така позиція зазначеної заінтересованої особи в основному вмотивована тим, що заявниця [PERSON] не долучає жодного доказу на підтвердження звернення до відповідного навчального закладу щодо виправлення помилки у її прізвищі, та неможливість виправлення такої помилки навчальним закладом самостійно. Натомість наявність у документі про освіту одного прізвища заявниці, а в її паспорті громадянки України та в її трудовій книжці іншого прізвища, свідчить про не підтвердження періоду її навчання. Звертається також увага суду на ту обставину, що заяви про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти не можуть розглядатися судом у порядку окремого провадження, а у даному випадку заявниці [PERSON] слід оскаржувати вже ухвалене рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, у позовному провадженні у порядку адміністративного судочинства. Заяви та клопотання учасників справи. Заявниця [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Крушельницька У.О., скориставшись канцелярією, 04.10.2023 року, одночасно із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа, подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву про виклик свідків, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 16858, в якій просила викликати у судове засідання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , для їх допиту в якості свідків. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 05.10.2023 року вищевказану заяву [PERSON] , з участю заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, на 21.11.2023 року о 10:00 год., з урахуванням особливостей, визначених у ст. 294 ЦПК України. Ухвалою Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 21.11.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судом задоволено заяву [PERSON] , подану через свою представницю - адвокатку Крушельницьку У.О., про допит свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , явку яких ними було забезпечено. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання з`явилася та забезпечила явку своєї представниці - адвокатки Крушельницької У.О., обоє вимоги заяви про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа підтримали у повному обсязі, просили таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, жодних клопотань не заявляла. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70). Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Як вбачається з паспорта громадянки України серії [NUMBER] , виданого Стрийським МВ ГУ ДМС України у Львівській області 29.09.2015 року (копія міститься у справі, а. с. 4), прізвище, ім`я, по батькові заявниці - «[PERSON] », її дата народження - « [INFO] », місце народження - «с. Верчани Стрийського району Львівської області». Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області 20.08.1960 року (копія міститься у справі. а. с. 8), [INFO] у с. Верчани Стрийського району Львівської області народилася [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання, згідно з котрими [PERSON] є її дочкою, яка навчалася спершу у Верчанській школі, а потім - у Львівському професійно-технічному училищі, де здобула професію кухаря. Після того, як дочка на початку 1980-их років у російській федерації вийшла заміж за [PERSON] , то при реєстрації цього шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а при реєстрації розірвання цього шлюбу, назад на своє дівоче прізвище « [PERSON] » не перейшла, й на даний час її прізвище залишається « [PERSON] ». Аналогічні показання з вказаного приводу надали у судовому засіданні й допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , перша з яких приходиться заявниці близькою подругою з дитинства, а другий - її однокласником та на даний час, односельчанином, та які обоє надалі підтримують з заявницею відповідні стосунки. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 30.08.2023 року Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (копія міститься у справі, а. с. 10), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 02.08.1994 року складено відповідний запис № 235. Після державної реєстрації розірвання шлюбу обом присвоєно прізвище « [PERSON] », « [PERSON] ». Судом встановлено, що у заявниці наявний атестат № [NUMBER], виданий 20.07.1977 року Міським професійно-технічним училищем № 27 м. Львова (копія міститься у справі, а. с. 6), у котрому її прізвище, ім`я, по батькові зазначено «[PERSON] ». Судом встановлено й те, що заявниця зверталася у Відділ обслуговування громадян № 4 (Сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Проте, рішенням начальниці відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області Ю. Харламової від 12.09.2023 року за № 135050006668 (копія міститься у справі. а. с. 5), заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки для підтвердження страхового стажу для призначення вказаної пенсії, з-поміж іншого, не враховано наявний в неї атестат № [NUMBER], виданий 20.07.1977 року Міським професійно-технічним училищем № 27 м. Львова, так як у такому правовстановлюючому документі її прізвище не співпадає з прізвищем, наявним у паспорті громадянки України. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. В силу пункту 5 ч. 2 ст. 293 та пункту 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема й факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснюється у пунктах 2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Висновок суду за результатами розгляду справи. За встановлених обставин справи суд вважає, що в атестаті № [NUMBER], виданому 20.07.1977 року Міським професійно-технічним училищем № 27 м. Львова, станом на дату його видачі було вірно записано прізвище заявниці як « [PERSON] », оскільки такий документ видавався заявниці ще до її заміжжя з [PERSON] та зміною нею прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », а тому це не слід вважати допущеною помилкою, проте це, в силу втрати заявницею свідоцтва про реєстрацію шлюбу з [PERSON] , зумовило необхідність її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності названого правовстановлюючого документа і таке звернення заявниці не свідчить про наявність спору про право, у тому числі закінчення нею відповідного учбового закладу і одержання відповідної освіти. При зібраних та досліджених судом безпосередньо доказах у цій справі, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд переконаний, що названий правовстановлюючий документ, котрий виданий на ім`я [PERSON] , належать заявниці [PERSON] , так як розбіжності в прізвищі у названому документі пов`язані виключно з подальшим заміжжям вказаної заявниці та присвоєнням їй у зв`язку з цією подією прізвища « [PERSON] ». Беручи до уваги те, що факти належності особі правовстановлюючих документів можуть бути встановленими у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявниці щодо захисту її права на можливість повторного звернення до компетентного органу із заявою про призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності їй атестата № [NUMBER], виданого 20.07.1977 року Міським професійно-технічним училищем № 27 м. Львова на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення. Щодо тверджень заінтересованої особи про передчасність подання заявницею даної заяви у порядку окремого провадження й необхідність попереднього її звернення із позовною заявою у порядку адміністративного судочинства про скасування рішення про відмову у призначенні їй пенсії за віком, котре перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою, то, на переконання суду, вчинення заявницею таких дій не суперечать одна одній, як і не залежать одна від одної, а, навпаки, ухвалене у даній справі рішення може служити однією із підстав для її звернення до суду у порядку адміністративного судочинства (у випадку відповідного звернення та наявності такої потреби). Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у справлянні судового збору за подання [PERSON] до суду заяви про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа, слід залишити за останньою, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved