Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

В травні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до\~ [PERSON] , треті особи: Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобєлєва Алла Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини. Позивачу стало відомо, що вона є боржником у виконавчому проваджені № 52234415, яке перебуває на примусовому виконанні в Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 24.04.2023 року, у відповідь на заяву [PERSON] від 05.04.2023 року, Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав копії наступних документів: копію виконавчого напису № 1372 вчиненого 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, копію договору іпотеки № 6758 посвідченого 21.11.2007 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А., копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 52234415 від 15.09.2016 р. Про існування виконавчого напису № 1372 від 21.10.2014 року, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна позивач дізналася із матеріалів виконавчого провадження № 52234415. Згідно вказаного виконавчого напису запропоновано звернути стягнення: - на квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира була передана [PERSON] в іпотеку стягувачу - Публічному акціонерному товариству «Комерційному банку «НАДРА», за іпотечним договором, посвідченого Губенко Т.А. приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 21.11.2007 року, реєстровий №6758 в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 192/П/13/2007/840, укладеним між [PERSON] та ПАТ «КБ НАДРА» 21.11.2007 року, строк за який проводиться стягнення з 21.11.2007 року по 08.09.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] , запропоновано задовольнити вимоги стягувана - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на загальну суму 586602,54 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч шістсот дві) гривні 54 коп. Позивач зазначає, що не отримувала від нотаріуса, або від стягувача письмової вимоги та попередження про заборгованість. Позивач вказує, що за період стягнення по спірному виконавчому напису нею кредит сплачувався вчасно та в повному обсязі. На підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021р. по справі № 357/10796/20 6/357/11/21 головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацький P.O., 21 квітня 2023 року виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження №52234415, якою замінено сторону виконавчого провадження № 52234415 з первісного стягувана публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає\~ дії Відповідача незаконними та необгрунтованими, виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.\~ На думку Позивача, розрахунок заборгованості за кредитом, процентами та пенею, поданий банком із заявою про вчинення виконавчого напису, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника, тому спірний виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки подані відповідачем документи нотаріусу не підтверджували наявність та безспірність заборгованості. Позивач вважає, що вимоги за якими був вчинений спірний виконавчий напис, не були безспірними на момент його вчинення та нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано умов вчинення такої дії чим порушено права та законні інтереси Позивача. Враховуючи викладене, просила суд визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною зареєстрований в реєстрі за № 1372 від 21.10.2014 року, яким запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства « КБ «НАДРА» в сумі 586602,54 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч шістсот дві ) гривні 54 копійки таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 29 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено провести розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 03 серпня 2023 року о 09:00. Розгляд справи неодноразово було відкладено з різних причин, останнього разу до 15 листопада 2023 року о 09:00. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Судом 15.11.2023 року за вх..№50648 отримано заява, в якій позивач просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судом 13.10.2023 року за вх..№45351 отримано заяву, в якій відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги задовольнити та судові витрати залишити за позивачем. Третя особа - Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в судове засідання представника не направила, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобєлєва Алла Миколаївна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, заяви та клопотання до суду не надходили, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером за №1372, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира була передана [PERSON] в іпотеку стягувачу - Публічному акціонерному товариству «Комерційному банку «НАДРА» (далі по тексту - Відповідач), місцезнаходження :02094, м. Київ, вул. Артема, буд.15, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств т організацій України 20025456 , за іпотечним договором, посвідченого Губенко Т.А. приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 21.11.2007 року, реєстровий №6758 в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 192/П/13/2007/840, укладеним між [PERSON] та ПАТ « КБ НАДРА» 21.11.2007 року, строк за який проводиться стягнення з 21.11.2007 року по 08.09.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] , запропоновано задовольнити вимоги стягувана - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» : - сума заборгованості за кредитом у розмірі - 43599,22 доларів США, еквівалент в гривні становить 559033,69 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять три)гривні 69 коп.; - сума заборгованості по сплаті відсотків у розмірі -1966,64 доларів США, еквівалент гривні становить 25216,46 (двадцять п`ять тисяч двісті шістнадцять) гривень 46 коп.; - сума пені за прострочення сплати кредиту у розмірі - 50,88 доларів США, еквівалент в гривні становить 652,39 (шістсот п`ятдесят дві) гривні 39 коп; - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот) гривень. Загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати на рахунок № [NUMBER] в ПАТ «КБ «НАДРА», МФО 380764, складає 586602,54 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч шістсот дві) гривні 54 коп. (а.с. 10-11, 12) 15.09.2016 року на підставі вищезазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 66685358. 21.04.2023 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким P.O., було винесено постанову, якою замінено сторону виконавчого провадження № 52234415 з первісного стягувана публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника [PERSON] , [INFO] .(а.с.13) Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зіст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на 26.02.2014) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Зі змісту цієї норми випливає, що звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса може бути здійснене незалежно від того, чи є про це відповідна умова у договорі іпотеки. Відповідно до підпункту 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Також, матеріали справи не містять належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів та безспірності заборгованості за кредитним договором. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Частиною першою статті 50 Закону України «Про нотаріат`визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт - оскаржуються до суду. Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженомунаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172(п.3.2 Порядку), відповідно до п.1 якого такими документами є:а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно до п.3.5. Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172(далі - Перелік № 1172). Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. У постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року викладена правова позиція, відповідно до якої суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам викладеним у раніше ухвалених постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/166/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02 липня 2019 року справа №916/3006/17 (провадження №14-278ГС18) з подібних правовідносин. Крім того, згідно з позицією ВС, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту подання стягувачем, нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості [PERSON] згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172. Окрім того, не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Також, не надало доказів, направлення листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позивачем такого листа, таким чином позивач була позбавлена права на захист свого цивільного права. Таким чином, враховуючи усе наведене, встановлені судом обставини та оцінивши наявні в справі докази, враховуючи що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved