Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~Державного підприємства «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (ДП «ЧАРЗ») про стягнення заборгованості в сумі 5951,19 грн. по заробітної плати у зв`язку з невиконанням умов трудового договору, ненадання повного переліку вакантних посад у зв`язку із скороченням, відмовою у переведенні на іншу вакантну посаду. Подалі у січні 2020 року [PERSON] доповнив свій позов вимогами про поновлення його на попередній роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 32155 грн., також просив в зв`язку з особистим до нього ставленням керівника підприємства [PERSON] , винного в незаконному звільненні, покласти матеріальну відповідальність. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] з 30.08.2017 року по 15.11.2019 року працював у відповідача спочатку на посаді заступника директора комерційного, а з 26.03.2019 року інженером з автоматизованих систем льотного контролю. При переводі його на посаду інженера з автоматизованих систем льотного контролю розмір його заробітної плати у розмірі 10049 грн. був узгоджений з директором підприємства шляхом накладення позитивного розпорядження директора на його заяві від 26.03.2019 р. про розмір оплати на рівні заступника директора комерційного. Однак після збільшення розмірів заробітної плати по підприємству з 01.08.2019 року йому не було здійснення донарахування заробітної плати на новій посаді за раніше узгодженим розміром, що на думку позивача директором порушені вимоги ст. 103 КЗпП України. Крім того, 16.09.2019 р. позивача повідомили про скорочення посади інженера з автоматизованих систем льотного контролю, однак не ознайомили з жодними інженерними вакантними посадами згідно його освіти, та відмовили в переведенні на вакантну на той час посаду начальника цеху №5 із усним зазначенням невідповідності цій посаді. На його звернення до директора та до комісії по трудовим спорам (КТС) підприємства його вимоги не були задоволені. 24.10.2019 року відбулося засідання профкому з питань звільнення позивача, на якому присутні з підрозділів оповістили, що є вакансії інженерів, мастеров технологів. 15.11.2019 року він був звільнений з посади інженера з автоматизованих систем льотного контролю без права отримання бажаних вакантних посад, в тому числі вакантну на 04.11.2019 року посаду інженера-технолога цеху №5 (а.с. 1-4, 63-64). Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.10.2019 року відкрито провадження у справі? розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13.03.2020 року прийнята до розгляду уточнена позовна заява [PERSON] та залучено до участі у справі у якості третьої особи директор ДП «ЧАРЗ» [PERSON] (а.с. 75-76). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті спору. У відзиві на позовну заяву та доповненнях до цього відзиву, наданих представником відповідача ДП «ЧАРЗ» до суду, міститься прохання про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] за їх безпідставністю з посиланням на те, що 26.03.2019 року [PERSON] особисто подав заяву з проханням перевести його в льотно-випробувальну станцію на посаду інженера з автоматизованих систем льотного контролю та дозволити йому суміщення посади керівник польотів з доплатою 30% посадового окладу відсутнього працівника. При цьому власноруч [PERSON] доповнив свою заяву посиланням на те, що « у разі, якщо це не суперечить чинному законодавству та з збереженням попередньої суми заробітної плати». Оскільки ініціатива (волевиявлення) переведення на посаду інженера з автоматизованих систем льотного контролю була [PERSON] , його робота на цій посаді не вважається істотною зміною умов праці відповідно до ч.1 ст. 32 КЗпП України, включаючи і умови оплати праці. Тому при такому переведені вимоги ст. 103 КЗпП України відповідачем не порушено. Згідно витягу із штатного розкладу ДП «ЧАРЗ» з розшифровками доплат і надбавок структура заробітної плати інженера з автоматизованих систем льотного контролю складала 4720 грн. посадовий оклад, 20% - вислуга, 30 % (від 4075) суміщення керівника польотів, 50% - за складність та напруженість (наказ № 72 від 26.03.2019), загалом - 9247 грн. У зв`язку з переведенням позивача доступ до державної таємниці та відповідно й доплата було припинено з 26.03.2019 року. Чинне законодавство не передбачає ані прав робітника вимагати змінювати конкретні посадові оклади, штучно підводячи їх розмір під бажаний для конкретного працівника, ані обов`язку роботодавця щодо таких змін при вирішенні питання переведення працівника за його ініціативою на іншу посаду. Визначена позивачем тарифна ставка у розмірі 10049 гривень (травень-липень 2019 р.) та 12862 грн. (серпень-листопад) ніколи не встановлювалися позивачеві. Позивач був попереджений 16.09.2019 про майбутнє звільнення з посади інженера з АСЛК з 15.11.19 у зв`язку із скороченням чисельності працівників на підставі наказу № 236 від 16.09.2019 та одночасно позивачу були запропоновані вакантні посади. Подалі неодноразово 09.10.2019 та також з урахуванням пропозиції КТС 18.10.2019 року позивач ознайомився зі списком вакансій, але відмовився підписувати його. Звернення позивача 16.10.2019 до директора із заявою про переведення його на вакантну посаду начальника цеху №5, було безпідставним, оскільки ця посада не була вакантною. Звернення [PERSON] із заявою про призначення його на посаду інженера- технолога цеху № 5 не було задоволено, оскільки такі вакантні посади були відсутні. Згідно штатного розпису ДП «ЧАРЗ» у цеху ремонту електроустаткування №5 обліковувалася вакантна посада інженера-технолога 1 категорії, однак позивач не має вищої освіти за спеціальністю інженер- технолог та досвіду (стажу ) роботи за цією спеціальністю, оскільки має освіту за спеціальністю льотчик-інженер, тому не відповідав мінімальним кваліфікаційним вимогам для вказаної посади. Оскільки [PERSON] не виявив бажання обрати одну з наявних вакантних посад, для продовження трудових відносин з ДП «ЧАРЗ»,він був звільнений з роботи( а.с. 32-62, 97-133,139-143). Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження\~Голови Верховного\~Суду №\~65\~від 17.11.\~2022\~року \~«Про відновлення\~територіальної підсудності\~судових справ\~окремих судів\~м.\~Харкова та\~Харківської області»\~територіальну підсудність\~Чугуївського міського\~суду Харківської\~області \~відновлено з\~23.11.2022\~року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомив. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи за наявними в справі доказами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. В силу ст. 5-1 КЗпП України (гарантії забезпечення права громадян на працю) держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Як зазначено у ч. 2 ст. 22 КЗпП України (гарантії при укладенні, зміні та припиненні трудового договору) відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається Судом встановлено, що [PERSON] з 31.08.2017 року перебував у трудових відносинах з ДП «ЧАРЗ», з 16.04.2018 року наказом №77 від 12.04.2018 р. був переведений в управління заступником директора комерційного(а.с.37, 186). Згідно витягу зі штатного розкладу ДП «ЧАРЗ» з розшифровками доплат і надбавок структура заробітної плати заступника директора комерційного складала 7730 грн.- посадовий оклад, 20% - вислуга, 10% за роботу з державною таємницею, загалом 10049 грн. (а.с. 38). Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 26.03.2019 року позивач просив перевести його в ЛВС на посаду інженера з автоматизованих систем льотного контролю та дозволити суміщення посади керівник польотів з доплатою 30% посадового окладу відсутнього працівника. У разі якщо це не суперечить чинному законодавству, та із збереженням попередньої суми заробітної плати. На заяві [PERSON] міститься запис економіста про те, що згідно штатного розпису посада інженера з автоматизованих систем льотного контролю ЛВС з посадовим окладом 4720 грн. на місяць. Надбавка за складність, напруженість у роботі згідно колективного договору до 50% посадового окладу. Суміщення посади керівник польотів- згідно кол. Договору(а.с. 39). На підставі цієї заяви [PERSON] наказом № 72 від 26.03.2019 року був переведений з 26.03.2019 року в льотно-випробувальну станцію інженером з автоматизованих систем льотного контролю з посадовим окладом 4720 грн. на м ісяць, встановлена надбавка в розмірі 50% посадового окладу за складність на напруженість в роботі, згідно умови Колдоговору, дозволено суміщення посади керівника польотів ЛВС з доплатою 30% посадового окладу. (а.с. 40). Зазначене узгоджується з витягом зі штатного розкладу ДП «ЧАРЗ» з розшифровками доплат і надбавок структури заробітної плати інженера з автоматизованих систем льотного контролю і складає 9247 грн. З 01.08.2019 у зв`язку зі збільшенням розміру посадового окладу інженера з автоматизованих систем льотного контролю до 6050 грн. та з урахуванням надбавок та доплат, загальний розмір заробітної плати позивача визначено в розмірі 11860 грн., а також наданою позивачем довідкою про доходи з березня по серпень 2019 року, копіями розрахункових листів з травня 2019 по листопад 2019 (а.с. 7, 38, а.с. 45-481, а.с. 82-183). Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Оскільки переведення на посаду інженера з автоматизованих систем льотного контролю було за волевиявленням [PERSON] , його робота на цій посаді не вважається істотною зміною умов праці відповідно до ч.1 ст. 32 КЗпП України, включаючи і умови оплати праці. Тому при такому переведені вимоги ст. 103 КЗпП України відповідачем не порушено. Відсутність порушень трудових прав [PERSON] щодо нарахувань заробітної плати при його переведенні з посади заступника директора комерційного на посаду інженера з автоматизованих систем контролю літаків встановлено на засіданні комісії по трудовим спорам ДП «ЧАРЗ» від 16.10.2019 року (а.с. 19-21). Доводи [PERSON] , що при його переведенні на посаду інженера з автоматизованих систем льотного контролю був узгоджений розмір його заробітку на цій посаді з директором підприємства шляхом накладення позитивного розпорядження директора на його заяві від 26.03.2019 р. про розмір оплати на рівні заступника директора комерційного, і який з 01.08.2019 року повинен бути 12862 грн., спростовуються вищевказаними доказами, а позовні вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача недоплачену заробітну плату в розмірі 5051,19 грн. суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~трудовий договір,\~укладений на\~невизначений строк,\~а також\~строковий трудовий\~договір до\~закінчення строку\~його чинності\~можуть бути\~розірвані власником\~або уповноваженим\~ним органом\~у випадку\~змін в\~організації виробництва\~і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями частини другої\~статті 40 КЗпП України\~визначено,\~що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту першого частини першої\~статті 40 КЗпП України, суди\~зобов`язані\~з`ясувати,\~чи дійсно у\~відповідача мали\~місце зміни\~в організації\~виробництва і\~праці,\~зокрема,\~ліквідація,\~реорганізація або\~перепрофілювання підприємства,\~установи,\~організації,\~скорочення чисельності\~або штату\~працівників,\~чи додержано\~власником або\~уповноваженим ним\~органом норм\~законодавства,\~що регулюють\~вивільнення працівника,\~які є\~докази щодо\~змін в\~організації виробництва і\~праці,\~про те,\~що працівник\~відмовився від\~переведення на\~іншу роботу\~або що\~власник або\~уповноважений ним\~орган не\~мав можливості\~перевести працівника\~з його\~згоди на\~іншу роботу\~на тому\~ж підприємстві,\~в установі,\~організації,\~чи не\~користувався вивільнюваний\~працівник переважним\~правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. Відповідно до\~статті 49-2 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті\~40, частини третьої статті\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Оскільки обов`язок\~по працевлаштуванню\~працівника покладається\~на власника\~з дня\~попередження про\~вивільнення до\~дня розірвання\~трудового договору, за змістом частини третьої\~статті 49-2 КЗпП України\~роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Зазначений \~висновок викладено\~у постанові\~Верховного Суду\~від 07\~листопада 2018\~року у\~справі N\~331/8965/15-ц\~(провадження\~N\~61-11385св18), \~ у\~постанові від\~25\~лютого 2020\~року у\~справі N\~310/9675/18\~(провадження\~N\~61-21148св19), у постанові\~ від\~09\~грудня 2021\~року \~у справі\~N\~646/2661/20 (провадження N 61-7496св21). Як вбачається з витягу з наказу № 236 від 16.09.2019 внесені зміни в штатний розпис льотно-випробувальної станції: в зв`язку з відсутністю замовлень на ремонт літаків, які підлягають льотним випробуванням з жовтня місяця 2019 року по травень місяць 2020 року, а з липня місяця 2020 року льотні випробування відремонтованих літаків будуть здійснюватися на базі в/ч [NUMBER] та інших аеродромах інозамовників, що виключає необхідність обслуговування, ремонт авіаційного, радіоелектронного обладнання автоматизованих систем льотного контролю, скоротити посаду «інженер з автоматизованих систем льотного контролю» з посадовим окладом 6050 грн. на місяць з 15 листопада 2019 року (а.с. 178- 179). Згідно ч. 3 ст. 64 ГК України (організаційна структура підприємства) підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. З попередженням про подальше звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі наказу директора ДП «ЧАРЗ» № 236 від ь16.09.2019 року та штатного розпису і відповідно до ст. 49-2 КЗпП України\~ позивач [PERSON] був ознайомлений під розпис 16.09.2019 року. Одночасно [PERSON] надані для ознайомлення п`ять вакантних посад, що пропонуються працівнику, посада якого скорочується (а.с. 49, 49 зворот). Як вбачається з доповідної записки начальника відділу кадрів ДП «ЧАРЗ» від 21.10. 2019 року про необхідність звернення до профспілкового органу стосовно скорочення [PERSON] за п.1 ст. 40 КЗпП України з підстав того, що [PERSON] ознайомився із запропонованими йому 16.09.2019 року вакантними посадами, але ставити підпис не захотів, вимагаючи список усіх вакантних посад. 09.10.2019 [PERSON] був повторно ознайомлений з вказаним списком вакантних посад, але відмовився від підпису про ознайомлення,, у зв`язку із чим був складений відповідний акт. 18.10.2019 року, враховуючи пропозиції комісії по трудовим спорам [PERSON] було запропоновано 8(вісім) вакантних посад, з якими [PERSON] ознайомився,однак не погодився підписувати, зробивши запис, що перелік надається не повний(а.с. 50-52). На подану до адміністрації ДП «ЧАРЗ» заяви [PERSON] від 16.10.2019 року ( зареєстрованої 17.10.2019 вх.№727) про переведення його на вакантну посаду начальника цеху №5, позивач отримав відповідь про те, що ця посада не є вакантною (а.с. 12,13), що подалі не спростовується й позивачем, який 04.11.2019 року надав заяву , в якій у зв`язку із скороченням займаної ним посади, призначити його на посаду інженера-технолога цеху №5 (а.с. 65). Як вбачається з наданого до суду переліку вакантних посад згідно штатного розпису ДП «ЧАРЗ» станом на 04.11.2019 року вакантної \~посадиінженера-технолога цеху №5 не обліковувалося. Згідно цього переліку посад та штатного розпису ДП «ЧАРЗ» у цеху ремонту електроустаткування №5 обліковувалася вакантна посада інженера-технолога 1 категорії, яка не була запропонована позивачу при його вивільненні,оскільки позивач не має вищої освіти за спеціальністю інженер- технолог та досвіду (стажу ) роботи за цією спеціальністю, як зазначено у кваліфікаційних вимогах посадової інструкції №57 інженера - технолога цеху. (а.с. 105-114, 115-118). З наданих учасниками справи матеріалів вбачається, що [PERSON] має освіту за спеціальністю льотчик-інженер, тому не відповідав мінімальним кваліфікаційним вимогам для вказаної посади інженер- технолог. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс 17 межі свободи вибору працівника серед вакансій, які пропонуються роботодавцем при розірванні трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України у тому, що він може обрати тільки таку посаду (роботу), яка відповідає його освіті, кваліфікації, досвіду. Тому, якщо на момент скорочення на підприємстві у штатному розписі є вакантні посади, проте посадові інструкції цих посад передбачають для претендентів наявність відповідного рівнЯ освіти, спеціальних кваліфікаційних вимог, досвіду роботи тощо, яких у працівника, з яким розривають трудовий договір за п.1 ст. 40 КЗпП України немає, то роботодавець не зобов`язаний пропонувати такі посади працівнику. Оскільки [PERSON] не виявив бажання обрати одну з наявних вакантних посад, запропонованих йому для продовження трудових відносин з ДП «ЧАРЗ», яку він зміг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, позивач був звільнений з роботи за згодою профсоюзного комітету на підставі наказу відповідача № 293 від 15.11.2019 року (а.с. 180). Згідно заяви [PERSON] до суду від 17.03.2021 року він має нове місце роботи в м. Кременчук (а.с. 175-176). Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Дослідивши в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт незаконного звільнення [PERSON] , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на рахунок держави.

Outcome: dismissed