Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитними договорами, посилаючись на те, що 21.07.2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №247669143. Вказаний договір відповідачкою підписаний за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі 29999 грн., в свою чергу відповідачка зобов`язалася своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит у визначені кредитним договором терміни. 26.12.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 02.09.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, в подальшому, 04.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки. Внаслідок не належного виконання зобов`язань по кредитному договору у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 35614,17 грн., з яких: 21596,95 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14017,22 грн. - сума заборгованості за відсотками. Зважаючи на вищевикладене, просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №247669143 у розмірі 35614,17 грн. В судове засідання представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, однак у позовній заяві просив позов задовольнити та розглянути справу у відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника - адвоката Новікова Олександра надійшов відзив, в якому останній вказав на те, що в матеріалах справи не містяться докази - первинні бухгалтерські документи, що підтверджують факт видачі позикодавцем та отримання позичальником кредитних коштів, а кредитний договір вважається укладеним не з моменту підписання договору, а з моменту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 21.07.2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №247669143 з умовами сплати процентів та інших платежів, визначених умовами договору. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Згідно платіжного доручення від 21.07.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів [PERSON] для зарахування на платіжну картку в розмірі 29999 грн. 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТзОВ «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги. 04.08.2023 року між ТзОВ «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 04/08/23-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія ЕЙС» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 04.08.2023 року до договору факторингу №04/08/23-01, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», до останнього перейшло право грошової вимоги відповідачки за кредитним договором № 247669143. Згідно кредитного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику») на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідачка підтверджує, що вона ознайомилася на веб сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позивальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчать умови Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. У відповідності до статті 6, частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до статті 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За умовами договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641,644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Порядок укладення договорів, визначений розділом 5 Правил надання коштів у позику, передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами; направлення Товариством за вказаними клієнтом засобами зв`язку коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; підтвердження клієнтом, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом; реєстрація банківських рахунків для перерахування коштів та погашення позик; пропозиція Товариством клієнту укласти електронний договір; прийняття клієнтом указаної пропозиції шляхом натискання кнопки «Погоджуюсь/Согласен» у особистому кабінеті; надіслання йому Товариством засобами зв`язку одноразового ідентифікатора у вигляді коду; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду, чим направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, після чого договір вважається укладеним). Вказаний електронний договір укладений сторонами, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договори між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не були би укладені. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи доведено, що [PERSON] отримала у ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитні кошти, які вчасно не повернула, з неї на користь правонаступника кредитора - ТОВ «ФК «ЕЙС» належить стягнути заборгованість в сумі 35614,17 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання нею умов кредитного договору №247669143 від 21 липня 2021 року. Щодо судових витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, частиною 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, що стосується понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, то суд виходить із вимог ст. 137 ЦПК України, та враховуючи надані представником позивача акт приймання - передачі наданих послуг та квитанцію, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн. було підтверджено та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2147,20 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved