Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

28.08.2023 представник акціонерного товариства «Акцент - Банк» (далі по тексту АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 27 384 грн. 75 коп. В обґрунтування позову зазначає, що 02.08.2021 [PERSON] (надалі Відповідач) приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також варто зазначити, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка". Банк свої зобов`язання за договором, а саме надання відповідачу можливості розпоряджатися кредитними коштами на умовах Договору та в межах встановленого кредитного ліміту, виконав, а відповідач в порушення умов договору своєчасно не погасив заборгованість за кредитом. У зв`язку з цим, станом на 26.07.2023 заборгованість [PERSON] становить 27384,75 грн, яка складається з наступного: 17874,84 грн - заборгованість за кредитом, 9509,91 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн штрафи та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16.10.2023, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Протокольною ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16.11.2023 вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача АТ «А-Банк» в судове засідання не з`явився, подав клопотання, згідно якого просить справу розглядати у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за місцем своєї реєстрації; жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280-283 ЦПК України. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1.1. Статуту АТ «Акцент - Банк» (нова редакція) АТ «Акцент - Банк» є правонаступником ПАТ «Акцент Банк» за рішенням загальних зборів акціонерів (учасників) від 14.05.2009. У зв`язку із зміною типу банку змінено найменування банку з ЗАТ «Акцент - Банк» на ПАТ «Акцент - Банк». Рішенням загальних зборів учасників від 25.04.2018 змінено найменування із ПАТ «Акцент - Банк» на АТ «Акцент - Банк», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне. АТ «Акцент - Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Акцент - Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань ЗАТ «Акцент - Банк» (а.с. 28-31) та проведено державну реєстрацію зміни найменування, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2022 (а.с. 26). Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідно до укладеного [PERSON] з АТ «Акцент - Банк» договору б/н від 02.08.2021, шляхом підписання Анкети-заяви, відповідно до виявленого бажання відповідача банком відкрито кредитний рахунок та встановлено на нього початковий кредитний ліміт. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (Договір приєднання). Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 02.08.2021 (далі по тексту Анкета-заява), що міститься в матеріалах справи, [PERSON] звернувся до АТ «Акцент - Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету - заяву № б/н від 02.08.2021 (а.с. 10). Вказана Анкета-заява містить особисту інформацію про відповідача, зокрема, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та місце реєстрації, контактну інформацію. У вказаній анкеті - заяві відсутні відомості, зокрема, щодо бажання заявника отримати певний вид кредитної карти, не зазначено бажаний кредитний ліміт за карткою, дату видачі картки, строк її дії, базової процентної ставки по кредитному ліміту та строку повернення кредиту (користування ним). [PERSON] своїм підписом, зокрема, засвідчив: що він згідний з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» між ним та АТ «А-Банк» становить договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень дистанційними каналами обслуговування; надає право та доручає АТ «А-Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «А-Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь - яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «А-Банк», що випливають з умов договору та/або будь - якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком; просить вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкриті йому в банку. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Крім того, в Анкеті - заяві зазначено наступне: «Засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення моїх дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», який підписаний, зокрема, відповідачем [PERSON] , визначено, що відповідачеві надано: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання, сума/кредиту - до 200 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит) грн; строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців з правом автоматичного продовження, мета отримання кредиту - споживчі потреби, процентна ставка, відсотків річних 40,8, тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом 51 571,06 грн (розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 25 000,00 грн, погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами), реальна річна процентна ставка 49,34% (а.с. 11 - 12). Таким чином, за змістом позовних вимог та документів наявних у справі доказом укладення між Банком та [PERSON] договору про надання банківських послуг слугують Анкета-заява від 02.08.2021 та Умови та Правила надання банківських послуг. Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання перед позичальником виконав належним чином відкрив кредитний рахунок, що підтверджується випискою по картці [PERSON] за договором по картці № [NUMBER] (а.с. 7) та встановив початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці за лімітами відповідачу (а.с. 18), що в подальшому збільшувався до 18 000 грн. Відповідно до довідки за лімітами 02.08.2021 - встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн, який в подальшому збільшувався до 18000 грн; з виписки за договором по рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами (отримував готівку, погашав заборгованість тощо), що свідчить, що відповідач користувався кредитними коштами. Згідно з довідкою АТ "А-Банк" [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] , строком дії до червня місяця 2027 (а.с. 13). Факт підписання сторонами Анкети-заяви та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви від 02.08.2021. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості за договором (а.с. 6) заборгованість за кредитом (тілом кредиту) відповідачем не погашена. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку з позичальника заборгованості суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 17874,84 грн. Щодо тверджень позивача, що відповідач при підписанні Анкети-Заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом із «Умовами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та є договором приєднання суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок про те, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З урахуванням викладеного, відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із [PERSON] та АТ «Акцент - Банк» дотримано вимоги, передбачені частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, могли бути змінені самим Банком у період з моменту виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з витяг з Умов у будь-яких редакціях, які є найбільш сприятливими для задоволення позову. З огляду на вказане, а також за відсутності належних та допустимих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, які б містили підпис відповідача, враховуючи, що надані банком Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, тому суд не може вважати Витяг з Умов та Правил складовою кредитного договору, укладеного між сторонами 15.08.2021. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами у розмірі 9509,91 грн. Згідно з наданим представником позивача розрахунку заборгованості за договором, доданим до позову станом на 26.07.2023 (а.с. 6) заборгованість [PERSON] , крім заборгованості за тілом кредиту, зокрема, складається з заборгованості за відсотками у розмірі 9509,91 грн. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору, що містяться в Анкеті-заяві від 02.08.2021. Згідно змісту Анкети-заяви від 02.08.2021 позичальник погодився з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позиція суду щодо врахування Умов та Правил надання банківських послуг викладена вище. За змістом договору, що складає Анкета-заява від 02.08.2021 відсутні умови про відсоткову ставку за користування кредитом, що зазначені представником позивача у позовній заяві. Як було встановлено судом вище, представником позивача у якості доказів долучено Паспорт споживчого кредиту, який містить характеристику кредитного продукту «Кредитна картка «Зелена», який підписаний, відповідачем 02.08.2021. Відповідно до змісту паспорту споживчого кредиту умови кредитування можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з врахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. При цьому, зазначена в цьому паспорті інформація підписана відповідачем 02.08.2021. У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Таким чином, паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування кредитного продукту «Кредитна картка «Зелена» та орієнтовну загальну вартість кредиту та не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки його підписання передує укладенню кредитного договору з позичальником та має тимчасовий характер. Тому суд не може вважати Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, підтвердженням ознайомлення відповідача з умовами складових повної вартості кредиту (відсоткової ставки). Представником позивача у якості доказів надано до суду розрахунок заборгованості за договором, виписку за договором по картці [PERSON] , які самі по собі, без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням наявності заборгованості та правильності цього розрахунку. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 9509 грн 91 коп є недоведеними та задоволенню не підлягають. Вимог про стягнення процентів за користування позиченим коштами, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, ст. 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 17874,84 грн, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1751 грн 92 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial