Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 05 липня 2023 року. Ухвалою від 11 липня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи неодноразово відкладався: за клопотаннями відповідача, у зв`язку із зайнятістю судді в інших судових засіданнях тощо. На перенесену дату судового розгляду 22 листопада 2023 року сторони не з`явилися. У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач 22 листопада 2023 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання 22 листопада 2023 року технічним засобом не здійснювалось. \~ \~ \~ \~2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві вказує, що 09 липня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 7864806115. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, що укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк»), до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7864806115. АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 02 грудня 2022 року уклали договір факторингу № НІ/11/7-Ф, згідно з яким позивач набув права вимоги до боржників, що вказані у додатку № 1 до договору. У такий спосіб ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 7864806115 від 09 липня 2020 року у сумі 16280,78 гривень, з яких 8859,02 гривень сума основного боргу; 7421,76 гривня відсотки. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем [PERSON] 08 жовтня 2020 року укладено кредитний договір № 3884991156. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, що укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3884991156. АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 02 грудня 2021 року уклали договір факторингу № НІ/11/6-Ф, згідно з яким позивач набув права вимоги до боржників, що вказані у додатку № 1 до договору. У такий спосіб ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 3884991156 від 08 жовтня 2020 року у сумі 9400,21 гривень, з яких 5587,42 гривень сума основного боргу; 3812,79 гривень відсотки. \~ \~ \~ \~Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» всього просить стягнути з [PERSON] 25680,99 гривень заборгованості за кредитними договорами, на які позивач набув право грошової вимоги. \~ \~ \~ \~3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] у заяві від 22 листопада 2023 року визнала позов повністю. 4. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин, першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із\~статтею 1078\~ЦК предметом\~договору факторингу\~може бути\~право грошової\~вимоги,\~строк платежу\~за якою\~настав (наявна\~вимога),\~а також\~право вимоги,\~яке виникне\~в майбутньому\~(майбутня\~вимога).\~Майбутня вимога\~вважається переданою\~фактору з\~дня виникнення\~права вимоги\~до боржника.\~Якщо передання\~права грошової\~вимоги обумовлене\~певною подією,\~воно вважається\~переданим з\~моменту настання\~цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідно до частини першої статті 1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із\~статтею 1083\~ЦК наступне\~відступлення фактором\~права грошової\~вимоги третій\~особі не\~допускається,\~якщо інше\~не встановлено\~договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Враховуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Отже, позов підлягає до повного задоволення. 7. Питання розподілу судових витрат та виконання судового рішення. ТОВ «ФК «ЄАПБ» при поданні позовної заяви сплатило 2684 гривні судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з визнанням позову [PERSON] до початку розгляду справи по суті у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решта 50 відсотків стягнути з відповідача у користь позивача. Відповідач у заяві від 22 листопада 2023 року просила розстрочити виконання рішення суду на шість місяців у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. На підтвердження цього клопотання відповідачем подано довідку про заробітну плату, згідно з якою [PERSON] працює касиром у приватному підприємстві «Тимаг» та отримує 7710 гривень заробітної плати. Згідно з довідкою з Пенсійного фонду України чоловік відповідача [PERSON] не працевлаштований. На утриманні [PERSON] перебуває дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною першою статті 267 ЦПК суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи подані на обґрунтування клопотання про розстрочення виконання рішення докази, суд вважає за можливе його задовольнити.

Outcome: approved