Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

в серпні 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП НОВАЦІЯ» (далі за текстом ТОВ «НВП НОВАЦІЯ») звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2022 позовні вимоги ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» про стягнення заборгованості з відповідача по справі задоволено. Стягнуто заборгованість у сумі 115 000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2023 позовні вимоги ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» про стягнення заборгованості з відповідача по справі задоволено та стягнуто за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 3% річних сумі 4 341,14 грн., інфляційні втрати в сумі 27 478,13 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та судовий збір в розмірі 2 406,57 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2023 стягнуто з відповідача на користь позивача виграти на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи х розмірі 930,10 грн. На підставі вищевказаних рішень суду на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ». Станом на день подачі позову рішення суду відповідачем неналежним чином не виконані., на підставі чого, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4346,27 грн. та інфляційні втрати у розмірі 15362,49 грн. за період з 18.08.2022 по 28.07.2023 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684 грн. та 5000 грн. на правову допомогу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 10.08.2023 та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього, проте конверт був повернутий на адресу суду поштовим відділенням. За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб - сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2022 по \~ \~ \~ \~справі №336/5279/21 позовні вимоги ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» заборгованість у сумі 115 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.. Рішення суду набрало законної сили 24.02.2022 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2023 по справі 336/4035/22 позовні вимоги ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» до [PERSON] про стягнення про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» 3% річних за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 у розмірі 4341,14 грн. та інфляційні втрати за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 у розмірі 27 478,13 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2406,57 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.. Рішення суду набрало законної сили 02.03.2023 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2023 по справі №336/8953/21 стягнуто з [PERSON] , на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 930,10 грн.. Ухвала суду набрало законної сили 10.02.2023 року. На виконання вказаних рішень видано виконавчі листи, які були пред`явлені до виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації № 31098/2 від 17.07.2023 наданої Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у відділі перебуває зведене виконавче провадження №69890001 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ», до складу якого входять: ВП № 69323105 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» заборгованості у сумі 115 000 грн., яке відкрите 04.07.2022 року; ВП № 69323127 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., яке відкрите 04.07.2022 року; ВП №71382269 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» 3% річних за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 у розмірі 4341,14 грн. та інфляційні втрати за період з 11.06.2021 по 17.08.2022 у розмірі 27 478,13 грн., яке відкрите 27.03.2023; ВП № 71382380 про стягнення з [PERSON] та користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. та судового збору у розмірі 2406,57 грн. яке відкрите 27.03.2023 року; ВП № 72177253 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «НВП НОВАЦІЯ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 930,10 грн., яке відкрите 07.06.2023 року Однак судові рішення залишаються не виконаними. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2, та ч. 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а також у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Отже між сторонами виникло грошове зобов`язання на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Частина друга статті 625\~ЦК України визначає, що 3 % річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку % річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Такий правовий висновок, викладений, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625\~ЦК України сум (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 04 червня 2019 року в справі №916/190/18, п.64). Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим для виконання відповідачкою, з якої стягнуто суму заборгованості, та з огляду на те, що відповідачка порушила грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, стягнутої за рішенням суду, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат відповідно до вимог ст.625 ЦК України є обґрунтованими. Щодо розрахунків трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат суд виходить з наступного. Позивач здійснив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за наступні періоди: з 18.08.2022 до 10.02.2023 сума боргу 132 270,00 грн.; з 11.02.2023 до 01.03.2023 сума боргу 136 180,00 грн.; з 02.03.2023 до 30.07.2023 сума боргу 180 405,84 грн. Однак суд не погоджується з наданим розрахунком позивачем, виходячи з наступного. Розрахунок основної суми боргу необхідно здійснювати за такі періоди: з 18.08.2022 (наступний день за датою останнього дня розрахунку 3% річних та інфляційних витрат у справі № 336/4035/22) по 10.02.2023 (дата набрання ухвали суду законної сили по справі 336/8953/21) сума боргу є 132 270, 00 грн. (сума включає в себе: заборгованість, судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до справи № 336/5279/21); період прострочення грошового зобов`язання 177 днів. Таким чином, розмір 3 % річних за період з 18.08.2022 по 10.02.2023, складає 1924,26 грн. = 132 270,00 грн. (сума боргу) / 365 (кількість днів у році) х 177 (кількість днів прострочення за сумою боргу) х 0,03 (3% річних). 2) 3 11.02.2023 (наступний день за датою набрання законної сили ухвали суду у справі № 336/8953/21) по 02.03.2023 (дата набрання рішення суду законної сили у справі №336/4035/22) сума боргу є 136 200,10 грн. (сума включає в себе: заборгованість, судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до справи № 336/5279/21 із урахуванням витрат на професійну правничу допомогу, витрат пов`язаних з розглядом справи, відповідно до справи № 336/8953/21) період прострочення грошового зобов`язання 20 днів. Таким чином, розмір 3 % річних за період з 11.02.2023 по 02.03.2023, складає 223,89 грн. = 136 200,10 грн. (сума боргу) / 365 (кількість днів у році) х 20 (кількість днів прострочення за сумою боргу) х 0,03 (3% річних). 2) 3 03.03.2023 (наступний день за датою набрання законної сили ухвали суду у справі № 336/4035/22) по 28.07.2023 (дата по яку просить стягнути позивач 3% річних та інфляційні втрати) сума боргу є 180 425,94 грн. (сума включає в себе: стягнення, відповідно до справи № 336/5279/21 та стягнення відповідно до справи № 336/8953/21, а також із урахуванням 3% річних та інфляційні втрати за період з 11.06.2021 по 17.08.2022, витрат на правничу допомогу, судовий збір, відповідно до справи № 336/4035/22) період прострочення грошового зобов`язання 148 днів. Таким чином, розмір 3 % річних за період з 03.03.2023 по 28.07.2023, складає 2194,77 грн. = 180 425,94 грн. (сума боргу) / 365 (кількість днів у році) х 148 (кількість днів прострочення за сумою боргу) х 0,03 (3% річних). Загальних розмір 3% річних становить - 4342,92 грн. Щодо суми боргу з урахуванням індексу інфляції, суд зазначає, що вона повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 року № 23/466 та лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р). Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012). Відповідно до п. 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 у кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення. З наведеного вбачається, що розмір інфляційних втрат за період з 18.08.2022 по 10.02.2023 складає 8944,36 грн. = 132 270,00 грн. (сума боргу) х 106.762 % (сукупний індекс інфляції) / 100% - 132 270, 00 грн. (сума боргу). Розмір інфляційних втрат за період з 11.02.2023 по 02.03.2023 складає 953,40 грн. = 136 200,10 грн. (сума боргу) х 100,700 % (сукупний індекс інфляції) / 100% - 136 200, 10 грн. (сума боргу), а не 136 180, 00 грн. як зазначено позивачем. Розмір інфляційних втрат за період з 03.03.2023 по 28.07.2023 складає 4350,13 грн. = 180 425,94 грн. (сума боргу) х 102,411% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 180 425,94 грн. (сума боргу), індекс інфляції враховується за період березень 2023 липень 2023, а не за період березень 2023 червень 2023, як зазначено позивачем. Загальних розмір інфляційних втрат становить 14 247,89 грн. Отже, за таких обставин, враховуючи не виконання грошового зобов`язання, розмір якого визначений рішеннями суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 18.08.2022 по 28.07.2023 у розмірі 4342,92 грн. та інфляційних втрат за період з 18.08.2022 по 28.07.2023 у розмірі 14 247,89 грн., а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви додано договір про надання професійної правничої (юридичної) допомоги № 35 від 19.05.2021, додаток № 4 до договору № 35, довіреність №20-04-23/01 від 20.07.2023, акт про прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої (юридичної) допомоги № 35 від 19.05.2021 датований 28.07.2023, рахунок на оплату № 5 від 28.07.2023, платіжного інструкція № 6240 від 01.08.2023, згідно якого витрати на правничу допомогу складають 5 000 грн. Оскільки витрати на правничу допомогу підтверджуються наданими до позовної заяви доказами, є співмірними зі складністю справи, а отже підлягають стягненню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 94,32 % позову (18590,81 грн. : 19708,76 грн. х 100%), а сплачено 2684 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 2531,54 грн. судових витрат (94,32 % х 2684 грн. : 100%).

Outcome: partial