Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення коштів. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в першій половині лютого 2023 року він звернувся в агентство нерухомості «Ера» стосовно пошуку можливих варіантів оренди житла в м. Луцьку, де він контактував з рієлтором [PERSON] , яка через кілька днів запропонувала йому для огляду квартиру в [ADDRESS] . В подальшому, 15.02.2023 року був укладений договір оренди житлового приміщення, за яким вони погодили умови. При цьому, ним було сплачено кошти за оренду квартири за два місяці в сумі 11000,00 грн., а також 2700 грн. за послуги рієлтора. Вказує, що 15.02.2023 року він перевіз свої речі і вселився в квартиру, однак 02.03.2023 року до нього зателефонувала власниця [PERSON] та попросила негайно виселитися, оскільки у неї змінилися обставини та пообіцяла повернути сплачені ним кошти. 03.03.2023 року він зібрав речі і виїхав з квартири і того ж дня рієлтор [PERSON] попросила повернути їй договір, на якому зазначити, що він розриває договір та немає ні до кого претензій. В подальшому, [PERSON] кошти йому не повернула та на телефонні дзвінки не відповідає, а тому повинна їх повернути, [PERSON] теж не виконала свої умови за договором, оскільки не підшукала йому іншу квартиру взамін тієї, з якої його було виселено. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на його користь сплачені кошти за оренду квартири в розмірі 11000,00 грн., а з [PERSON] 2700,00 грн. за нетримані ним послуги та стягнути понесені судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні зменшили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача [PERSON] 9000,00 грн. за оренду квартири, зважаючи на його тимчасове проживання у цьому житлі. В решті позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову до [PERSON] , оскільки останньою виконані умови договору. Доказів невиконання нею інших зобов`язань не представлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. А тому суд вважає за можливе справу у її відсутності за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 15.02.2023 року між [PERSON] (наймодавець) та [PERSON] (наймач) укладений договір оренди житлового приміщення, за умовами якого наймодавець передає наймачеві в найом (оренду) квартиру в [ADDRESS] (а.с. 7). При цьому, за умовами вказаного договору встановлено орендну плату в розмірі 5500,00 грн. та він укладений строком на 6 місяців (а.с. 7). Також з`ясовано та сторонами не оспорюється, що позивачем на виконання умов договору сплачено 11000,00 грн. як передоплату за перший та останній місяці проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Статтею 638\~ЦК України\~передбачено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2023 року договір між сторонами розірваний за згодою сторін на підставі прохання відповідача [PERSON] , про що свідчить відмітка на договорі (а.с. 7-зворот). При цьому з`ясовано, що позивачу не повернуто кошти, які він сплатив за два місяці проживання. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як установлено судом, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, сплатив кошти за два місяці проживання, як це передбачено договором, проте відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, розірвавши достроково договір оренди житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 9000,00 грн. сплачених за оренду житла, з урахуванням зменшених позовних вимог. Разом з тим, не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] з наступних підстав. Ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3). Вимогами ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормами ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з цим не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення 2700,00 грн. сплачених за послуги рієлтора, оскільки суду не представлено жодних належних та допустимих доказів стосовно підтвердження укладення договору з [PERSON] на отримання послуг з пошуку житла і її зобов`язання із таких дій в подальшому, оскільки вона виконала свої зобов`язання стосовно пошуку житла для позивача і з незалежних від неї причин договір оренди був достроково припинений. А тому позов цій частині до задоволення не підлягає. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: partial