Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

09.10.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина. У зв`язку з цим, вона звернулася до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Крім того, до складу спадкової маси також входить частка померлої у праві власності на земельну ділянку, площею 0,0773 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] та перебуває у спільній сумісній власності. Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом вона отримати позбавлена можливості, оскільки частки кожного зі співвласників вказаної земельної ділянки не виділені. Вказує, що іншими співвласниками спірного майна є відповідачі, яким належить квартира [ADDRESS] . Загальна площа квартири № 2 у даному будинку становить 39,6 кв.м., а квартири № 1 - 51,2 кв.м. (загальна площа будинку 90,8 кв.м.). При цьому, частка співвласників квартири № 1 становлять: частка [PERSON] становить 1/4 частина, а частки [PERSON] та [PERSON] становлять по 3/8 частин. Відтак, частки кожного зі співвласників спірної земельної ділянки становлять: її частка - 44/100 (з розрахунку: 39,6 кв.м. від 90,8 кв.м.); [PERSON] - 14/100 (з розрахунку: 1/4 частина 51,2 кв.м. від 90,8 кв.м.); [PERSON] - 21/100 (з розрахунку: 3/8 частин 51,2 кв.м. від 90,8 кв.м.); [PERSON] - 21/100 (з розрахунку: 3/8 частин 51,2 кв.м. від 90,8 кв.м.). Враховуючи наведене, а також заяву про зміну предмету позову (по суті - уточнення позовних вимог), просить суд визначити розміри часток співвласників земельної ділянки, площею 0,0773 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , визначивши: їй 44/10 часток; [PERSON] - 14/100 часток; [PERSON] - 21/100 часток; [PERSON] - 21/100 часток; а також визнати за нею право власності на 44/100 часток земельної ділянки, площею 0,0773 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До початку судового засідання представником позивачки було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (від кожного окремо) надійшли до початку розгляду справи по суті заяви, в яких вони також просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Від представника відповідача Луцької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщину, яку її донька [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги за законом прийняла шляхом подачі 10.01.2022 року до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області заяви про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 26.12.2022 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,6 кв.м. Крім того, 02.10.2023 року [PERSON] звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлій [PERSON] частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0773 га, кадастровий номер 0710100000:22:155:0018, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, державний нотаріус Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2023 року № 1622/02-31, мотивуючи її тим, що розмір частки [PERSON] у спірній земельній ділянці не визначений. Судом також встановлено, що іншими співвласниками земельної ділянки, площею 0,0773 га, кадастровий номер 0710100000:22:155:0018, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , крім спадкодавця, є відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У свою чергу, відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,2 кв.м. Частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності становить 1/4, частка [PERSON] - 3/8 та частка [PERSON] - 3/8. З огляду на зазначене, позивачка в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити своє право на спадщину, у зв`язку з чим для неї виникає необхідність у визначенні розміру часток співвласників у праві спільної власності на спірну земельну ділянку. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку. будівлі або споруди. Пленум Верховного Суду України у п. 21 Постанови № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. У подібних правовідносинах, у постанові від 09.02.2022 року у справі № 346/6003/19 (провадження № 61-3702св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що «аналізуючи вказані вище норми матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин та на момент переходу права власності на цей будинок із державного житлового фонду на користь наймачів двох його квартир в порядку приватизації, суд першої інстанції правильно вважав, що у цій справі у разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку власниками квартир, право власності на земельну ділянку переходить пропорційно до розміру часток них квартир у цілому будинку». Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. Як встановлено судом, на спірній земельній ділянці розташований житловий будинок, який складається із двох відокремлених квартир площами 39,6 кв.м. та 51,2 кв.м. З огляду на зазначене, загальна площа будинку становить 90,8 кв.м. Тобто, позивачці [PERSON] , як спадкоємцю [PERSON] , яка померла [INFO] , та власниці квартири № 2 , площа якої становить 39,6 кв.м., належить 44/100 часток земельної ділянки, площею 0,0773 га, кадастровий номер 0710100000:22:155:0018, на якій розташоване належне їй майно (з розрахунку: «39,6 кв.м.» / «90,8 кв.м.»). У свою чергу, відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як співвласникам квартири № 1 , площа якої становить 51,2 кв.м., належить 56/100 часток земельної ділянки, площею 0,0773 га, кадастровий номер 0710100000:22:155:0018, на якій розташоване належне їй майно (з розрахунку: «51, 2 кв.м.» / «90, 8 кв.м.»). При цьому, частка кожного зі співвласників квартири № 1 у праві часткової власності на земельну ділянку є наступною: 1) [PERSON] , як власнику 1/4 частки квартири № 1 (1/4 від 51,2 кв.м. = 12,8 кв.м.) належить 14/100 часток у праві власності на спірну земельну ділянку (з розрахунку: «12,8 кв.м.» / «90,8 кв.м.»); 2) [PERSON] , як власнику 3/8 часток квартири № 1 (3/8 від 51,2 кв.м. = 19,2 кв.м.) належить 21/100 частка у праві власності на спірну земельну ділянку (з розрахунку: «19,2 кв.м.» / «90,8 кв.м.»); 3) [PERSON] , як власнику 3/8 часток квартири № 1 (3/8 від 51,2 кв.м. = 19,2 кв.м.) належить 21/100 частка у праві власності на спірну земельну ділянку (з розрахунку: «19,2 кв.м.» / «90,8 кв.м.»). Таким чином, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги [PERSON] про визначення часток земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності. Також, суд вважає доведеним, що позивачка позбавлена в повній мірі реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим її право підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на 44/100 земельної ділянки, площею 0,0773 га, кадастровий номер 0710100000:22:155:0018, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Луцької міської ради про визначення часток земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно в повному обсязі. Судові витрати по справі позивачка просить залишити за нею, а тому підстав для їх розподілу між сторонами на підставі ст. 141 ЦПК України суд не вбачає.

Outcome: approved