Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на час навчання, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається та потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягувати щомісячно з відповідача на свою користь аліменти на час навчання доньки в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу). 12 вересня 2023 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягувати аліменти починаючи з 14.05.2022 року. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що працює, отримує мінімальну заробітну плату, дочка хворіє, потребує лікування. Третя особа [PERSON] подала заяву, в якій позов [PERSON] про стягнення аліментів підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №19631. Згідно довідки № 1769 Хмельницького національного університету від 03.05.2023 [PERSON] є студенткою 2-го курсу, факультету технологій і дизайну, денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2025 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря, офтальмолога, травматолога, періодично проходить амбулаторне лікування, що підтверджується випискою з амбулаторної карти від 16.05.2023. Виходячи з наведеного, оскільки повнолітній [PERSON] не виповнилося 23 років, вона продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання донькою. Згідно положень ст. 4 ЦПК, ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивач мала право звернутись із даним позовом, однак такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої доньки, з огляду на те, що остання є дієздатною. А тому суд приходить до висновку, що аліменти мають бути стягнуті з відповідача на користь доньки [PERSON] , а не на користь її матері [PERSON] , оскільки право на звернення до суду із позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь. Відповідно до ч.1, 2 ст.191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз змісту наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. [PERSON] просить стягнути аліменти починаючи з 14.05.2022 (досягнення донькою 18 років) посилаючись, на те що відповідач ухилявся від сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, знаючи, що остання навчається у ВНЗ, а відтак має право на утримання від батька до досягнення 23 років, на прохання, дзвінки сплачувати аліменти добровільно не реагував. Разом з тим, позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 02 червня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років.

Outcome: partial