Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить, з урахуванням змін, стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року у справі №595/109/22, за період з січня 2022 року по серпень 2023 року, в розмірі 95931 (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одної) грн 60 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Бучацького районного суду від 13 лютого 2023 року (справа №595/109/22) вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн, щомісячно, з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн, щомісячно, з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, батько жодним чином дітям фінансово не допомагає, аліменти згідно рішення суду не сплачує. Із розрахунку заборгованості зі слати аліментів від 11 серпня 2023 року вбачається, що станом на 11.08.2023 наявний борг в розмірі 77806,45 грн. Разом з тим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 вересня 2023 року вбачається, що у власності відповідача перебуває наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою по [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що по [ADDRESS] , площею 0,0859 га з кадастровим номером 6121285400:02:002:1709; земельна ділянка для індивідуального садівництва на території Заривинецької с/р, площею 0,105 га з кадастровим номером 6121281000:01:001:1790; земельна ділянка для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на території Заривинецької с/р, площею 0,0863 га з кадастровим номером 6121281000:01:001:1708; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , площею 0,0681 га з кадастровим номером 6121210100:02:001:1519; житловий будинок з надвірними будівлями за адресою по [ADDRESS] . Окрім того, згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області №31/19-0-140 від 12 вересня 2023 року у власності [PERSON] перебувають наступні т/з: автомобіль марки «ВАЗ 2107», 1984 р.в.; причіп марки ГКБ 8551, 1988 р.в.; автомобіль марки «КАМАЗ 55102», 1989 р.в.; автомобіль марки «Volkswagen passat», 2010 р.в. Автомобіль марки «Volkswagen passat», 2010 р.в., зареєстрований за відповідачем з 22 червня 2022 року. Тобто, у відповідача наявні грошові кошти для придбання автомобіля у 2022 році, а грошей на сплату аліментів на утримання спільних дітей у нього немає. Вважає, що через таку байдужість до своїх дітей і самоусунення від виконання батьківських обов`язків, з відповідача може бути стягнута неустойка (пеня) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, як це передбачено ст.196 СК України. Враховуючи, що сума пені у розмірі 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня подання позову до суду (із врахуванням обмеження розміру пені 100% заборгованості для кожного місяця окремо) становить 95 931,60 грн, то вважає за необхідне стягнути з відповідача суму неустойки (пені) у вказаному розмірі. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити. 30 жовтня 2023 року від представника відповідача, адвоката Покотила Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в позовних вимогах [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відзив вмотивований тим, що рішення суду від 13 лютого 2023 року у справі 595/109/22 набрало законної сили 02 травня 2023 року, виконавчий лист для його виконання судом видано 15 травня 2023 року. Виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей було відкрито 01 червня 2023 року. Таким чином, обов`язок зі сплати аліментів у відповідача виник на підставі рішення суду, яке набрало законної сили лише в травні 2023 року і почало виконуватись лише з 01.06.2023. У зв`язку з цим позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів на утримання дітей за період з січня 2022 року по травень 2023 року є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в цей період обов`язку зі сплати аліментів на підставі рішення суду у відповідача не існувало. Разом з тим, згідно відомостей, які зазначені у заяві позивача про збільшення позовних вимог, а також долучених до неї копій платіжних документів, вбачається, що відповідач [PERSON] здійснював сплату аліментів наступним чином: 06 червня 2023 року - в сумі 8000,00 грн; 04 липня 2023 року - в сумі 7000,00 грн; 03 серпня 2023 року - в сумі 7000,00 грн; 17 серпня 2023 року - в сумі 10000,00 грн; 04 вересня 2023 року - в сумі 8000,00 грн; 02 жовтня 2023 року - в сумі 10000,00 грн. З наведеного вбачається, що відповідач одразу після набрання рішенням суду законної сили почав систематично сплачувати на користь позивачки аліменти, при цьому, у розмірі, що істотно перевищує розмір аліментів, який визначений судом у рішенні, яке перебуває на виконанні органу ДВС з 01 червня 2023 року. При цьому, наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна і майновий стан останнього було враховано судом при визначенні розміру аліментів, відтак, посилання відповідача на вказані обставини, як на підтвердження ухилення від сплати аліментів є необґрунтованими. Також звертає увагу, що відповідач не змінював свій майновий стан чи місця проживання, що могло б стати причиною унеможливлення стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, через відсутність вини платника аліментів. 06 листопада 2023 року від представника позивача, адвоката Оринник Н.С., надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 95931,60 грн, посилаючись на те, що відповідач затягував прийняття остаточного рішення і справа про стягнення аліментів розглядалася більше року. При цьому, відповідач не міг не знати про свій обов`язок утримувати неповнолітніх дітей. Він добровільно не сплачував навіть по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. При цьому, близько двох років (після розірвання шлюбу і до дня відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів) діти перебували лише на утриманні матері. Відповідач, через конфлікт із позивачем, взагалі не давав грошей на утримання дітей, телефонував до них з погрозами, які просив передати позивачці, і досі погрожує, що викине їх з житла. Так, аліменти стягуються з дня подання позову до суду, то, відповідно, нарахування аліментів державним виконавцем почалося з січня 2022 року і обов`язок сплачувати аліменти у відповідача виник з січня 2022 року. Відповідач дійсно сплачував аліменти наступним чином 06 червня 2023 року - в сумі 8000,00 грн; 04 липня 2023 року - в сумі 7000,00 грн; 03 серпня 2023 року - в сумі 7000,00 грн; 17 серпня 2023 року - в сумі 10000,00 грн; 04 вересня 2023 року - в сумі 8000,00 грн; 02 жовтня 2023 року - в сумі 10000,00 грн та 03 листопада 2023 року - в сумі 10000,00 грн. Проте, ці грошові кошти зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередніх місяцях, починаючи з першого місяця її виникнення. Так, [PERSON] сплатив 60000,00 грн, то вказаною сумою погасив заборгованість за період з січня 2022 по грудень 2022 року. В рахунок оплати за січень 2023 року було враховано ще 1794 грн із загальної суми, а 3406 грн, на разі, становить борг. Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 червня 2023 року по 20 вересня 2023 року (день відкриття виконавчого провадження - день подання позову до суду) все одно наявна, незважаючи на здійснення оплати у ці місяці. Відтак, твердження відповідача, що він систематично сплачує аліменти з дня відкриття виконавчого провадження, не впливає на наявність заборгованості зі сплати аліментів. За наведених обставин, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 13 листопада 2023 року від представника відповідача, адвоката Покотила Ю.В. на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких від просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Вважає, що посилання позивача про наявність заборгованості як достатню підставу для нарахування та стягнення неустойки, не відповідають вимогам ст.196 СК України, згідно яких право на стягнення неустойки виникає лише у тому випадку, якщо заборгованість зі сплати аліментів утворилась з вини платника аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, а також визнається стороною позивача, відповідач відразу після набрання законної сили рішенням суду про стягнення з нього аліментів, почав систематично (щомісяця) сплачувати на користь позивача аліменти, при цьому, у розмірі, що істотно перевищує розмір аліментів, який визначений судом у рішенні, яке перебуває на виконанні органу ДВС з 01 червня 2023 року. З наведеного вбачається, що відповідач не ухилявся та не ухиляється від сплати аліментів, а навпаки, щомісяця сплачує аліменти у більшому розмірі, ніж визначено судом, для погашення заборгованості, яка утворилась у періоди, які передували моменту набрання законної сили рішенням суду, яким було визначено розмір аліментів. За наведених обставин, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, зокрема, через відсутність вини платника аліментів. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Оринник Н.С., будучи присутньою у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] адвокат Покотило Ю.В., будучи присутнім в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з вимогами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 25 квітня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2021 року розірвано (справа №595/1393/21). Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 02 травня 2023 року. На підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року у справі №595/109/22, 15 травня 2023 року було видано виконавчий лист. Як вбачається з інформації про виконавче провадження [NUMBER], постанови про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER], таке відкрите 01.06.2023 на підставі виконавчого листа від 13 лютого 2023 року №595/109/22, датою надходження виконавчого документа до державного виконавця зазначено 01 червня 2023 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП [NUMBER], де боржником є [PERSON] , сформованого Бучацьким відділом ДВС у Чортківському районі Тернопільської області, станом на 11.08.2023, сукупний розмір заборгованості становить 77806,45 грн. Згідно квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», які містяться в матеріалах справи відповідач сплачував аліменти наступним чином: 06 червня 2023 року - в сумі 8000,00 грн; 04 липня 2023 року - в сумі 7000,00 грн; 03 серпня 2023 року - в сумі 7000,00 грн; 17 серпня 2023 року - в сумі 10000,00 грн; 04 вересня 2023 року - в сумі 8000,00 грн; 02 жовтня 2023 року - в сумі 10000,00 грн та 03 листопада 2023 року - в сумі 10000,00 грн. Так, за даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП [NUMBER], де боржником є [PERSON] , сформованого Бучацьким відділом ДВС у Чортківському районі Тернопільської області, станом на 09.11.2023, розмір заборгованості становить 55406,45 грн, зокрема: за січень 2022 року - 1006,45 грн; за лютий 2022 року - 5200,00 грн; за березень 2022 року - 5200,00 грн; за квітень 2022 року - 5200,00 грн; за травень 2022 року - 5200,00 грн; за червень 2022 року - 5200,00 грн; за липень 2022 року - 5200,00 грн; за серпень 2022 року - 5200,00 грн; за вересень 2022 року - 5200,00 грн; за жовтень 2022 року - 5200,00 грн; за листопад 2022 року - 5200,00 грн; за грудень 2022 року - 5200,00 грн; за січень 2023 року - 5200,00 грн; за лютий 2023 року - 5200,00 грн; за березень 2023 року - 5200,00 грн; за квітень 2023 року - 5200,00 грн; за травень 2023 року - 5200,00 грн; за червень 2023 року - (- 2800,00 грн); за липень 2023 року - (- 1800,00 грн); за серпень 2023 року - (- 11800,00 грн); за вересень 2023 року - (- 2800,00 грн); за жовтень 2023 року - (- 4800,00 грн); за листопад 2023 року - (- 4800,00 грн); Щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди слід зазначити наступне. Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 СК України). Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що: - загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; - положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; - в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; - при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України). Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону). У ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Суд, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі. Позивач у позові та заяві про збільшення позовних вимог просила про стягнення пені за період з січня 2022 по серпень 2023 року. Так, частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тлумачення статті 191 СК України дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову). Судовим рішення, яким стягнуто аліменти з відповідача, визначено, що аліменти стягуються з 26 січня 2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду. Разом із тим, для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року набрало законної сили 02 травня 2023 року, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність вини відповідача - платника аліментів у виникненні заборгованості зі сплати аліментів з 26 січня 2022 року по 02 травня 2023 року. Враховуючи викладені обставини, правильним періодом нарахування пені на розмір заборгованості по аліментам слід вважати період з травня 2023 року по серпень 2023 року, в межах заявлених вимог. При обчисленні пені суд враховує, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередніх місяцях, починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць. Окрім того, позивачем обчислено неустойку (пеню) на прострочену заборгованість по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до 20 вересня 2023 року (день звернення з даним позовом до суду). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розрахунок пені по аліментах за період з травня 2023 року по серпень 2023 року належить здійснювати таким чином: 1) травень 2023 року: заборгованість по аліментах складає 5200 грн; період заборгованості: з 01.06.2023 по 20.09.2023; кількість днів - 111; розрахунок: 5200 * 111 * 1% = 5772 грн; застосовується обмеження 100% заборгованості - пеня становитиме 5200 грн; 2) червень 2023 року: заборгованість по аліментах складає 5200 грн; період заборгованості - з 01.07.2023 по 20.09.2023; кількість днів - 81; розрахунок: 5200 * 81 * 1% = 4212 грн; 3) липень 2023 року: заборгованість по аліментах складає 5200 грн; період заборгованості - з 01.08.2023 по 20.09.2023; кількість днів - 50; 5200 * 50 * 1% = 2600 грн; 4) серпень 2023 року: заборгованість по аліментах складає 5200 грн; період заборгованості - з 01.09.2023 по 20.09.2023; кількість днів - 19; 5200 * 50 * 1% = 988 грн. Загальна сума пені за період з травня 2023 року по серпень 2023 року становить 13000 (тринадцять тисяч) грн Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн. Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073 грн 60 коп. судового збору.

Outcome: partial