Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Представником позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано до суду позовну заяву, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] на майно померлої матері [INFO] [PERSON] 1/50 частки; Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] на майно померлого брата [INFO] [PERSON] 3/50 частки; визнати право власності за [PERSON] 1/25 частку житлового будинку з господарськими будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , 1/25 частку житлового будинку з господарськими будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] 1/25 частку житлового будинку з господарськими будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати у розмірі 5368,00 грн. залишити за позивачами. Позов обґрунтований тим, що 21 червня 2001 року Кременчуцькою міською ради Полтавської області ХХХІІ сесією міської ради двадцять третього скликання винесено рішення про зняття з балансу та передачу з комунальної власності житлових будинків в спільну сумісну власність мешканцям « [INFO] » вирішено передати триквартирний житловий будинок [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . 06 квітня 2001 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали свідоцтво на право власності на житло що складає 1/5 частину будинку за адресою [ADDRESS] . [INFO] померла мати [PERSON] яка на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер рідний брат по матері [PERSON] який на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] який згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, але в зв`язку зі своєю смертю, а саме 4 (чотири) місяця після смерті матері, сам помер. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до Другої кременчуцької державної нотаріуса нотаріальної контори Полтавської області з заявою для оформлення спадкових прав та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , що складає 1/5 частину будинку, що належить її матері [PERSON] , померлій [INFO] , після якої була заведена спадкова справа № 44/2021 та її брата [PERSON] , померлому [INFO] , після якого була заведена спадкова справа № 12/2022. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] як спадкоємець нотаріусу подала всі необхідні документи які б свідчили належність майна померлим матері та брату. 30 березня 2023 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [PERSON] вважає що внесення рішення про державну реєстрацію в частках було помилкове, а саме що за кожним було зазначено таким чином за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5 частка за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5 частка а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою : [ADDRESS] , а повинно було б бути зазначено таким правильними частками за [PERSON] 1/25 частка, за [PERSON] 1/25 частка за [PERSON] 1/25 частка, за [PERSON] 1/25 частка, за [PERSON] 1/25 частка. 10 квітня 2023 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] звернулися до нотаріальної контори міста Кременчука з правовстановлюючими документами на належну їм частку будинку згідно свідоцтва про право власності який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з питанням щодо договору дарування належних нам часток їхній матері за вищевказаною адресою. При перевірці нотаріусом правовстановлюючих документів нотаріус пояснив, що не може вчинити правочин що до договору дарування а саме належних нам часток житлового будинку так як в самому свідоцтві на право власності вказано 1/5 частка житлового будинку а згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна вказано що за кожним з нас зареєстрована частка а саме за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5 частка за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5 частка а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вони вважають, що внесення рішення про державну реєстрацію в частках було помилкове а сааме, що за кожним було зазначено таким чином за [PERSON] 1/5 частка, за [PERSON] 1/5. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.10.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.11.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до розгляду по суті позову. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце були належним чином повідомлені. Представник позивачів адвокат Возний С.В. в судовому засіданні повідомив, що реєстратором спочатку неправильно зазначені частки при реєстрації права власності за позивачами, тому просив позов задовольнити, визнати право власності за позивачами на частки будинку в тому розмірі, які зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у передбаченому законом порядку. Надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі їх представника та ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства. Представник третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вислухавши думку сторін, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 21 червня 2001 року Кременчуцькою міською ради Полтавської області ХХХІІ сесією міської ради двадцять третього скликання винесено рішення про зняття з балансу та передачу з комунальної власності житлових будинків в спільну сумісну власність мешканцям «Госпрозрахункова житлово - експлуатаційна ділянка [ADDRESS] » передати триквартирний житловий будинок [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] .(копію рішення додаю). 06 квітня 2001 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали свідоцтво на право власності на житло що складає 1/5 частину будинку за адресою [ADDRESS] . [INFO] померла моя мати позивачки [PERSON] . [PERSON] яка на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.03.2021. [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] по матері [PERSON] який на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] який згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину,але в зв`язку зі своєю смертю, а саме 4(чотири) місяця після їхньої матері, сам помер. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до Другої кременчуцької державної нотаріуса нотаріальної контори Полтавської області з заявою для оформлення спадкових прав та видачі на моє ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , що складає 1/5 частину будинку, що належить моїй матері [PERSON] , померлій [INFO] , після якої була заведена спадкова справа № 44/2021 та мого брата [PERSON] , померлому [INFO] , після якого була заведена спадкова справа № 12/2022. 30 березня 2023 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії а саме - нотаріус Другої кременчуцького державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мені [PERSON] , на частку житлового будинку після смерті матері та після смерті мого брата в зв`язку з тим що згідно свідоцтва про право власності на житло , виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької міської Ради 06 квітня 2001 року, зареєстрованого в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № В-1/90 належить [PERSON] , померлій [INFO] та [PERSON] , померлому [INFO] на праві спільної сумісної власності кв. [ADDRESS] , що складає 1/5 частину будинку. Згідно довідки, виданої КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 02.09.2022 року за вих. № 61/2232 вказано: Повна адреса об`єкту: [ADDRESS] тип об`єкту: квартира, що складає 1/5 частину будинку. Інформація про власника (власників): [PERSON] [PERSON] [PERSON] та ще два співвласника. Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва реєстраційний номер :TI01:0016:7591-9065-2761, дата створення 22.09.2022 вказано найменування об`єкту інвентаризації квартира, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта, виготовленого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» 19 вересня 2022 року вказано, що об`єкт квартира [ADDRESS] . Нотаріус, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримує Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. При зазначеній перевірці в даному реєстрі виявлено, реєстрацію права власності на іншу особу від 20.08.2014 року на земельну ділянку, за адресою в [ADDRESS] . При пошуку інформації в ДРРП до 2013 року було виявлено інформацію про зареєстроване право власності : Тип майна: житловий будинок, що складається з квартир [ADDRESS] . Загальна площа 99,6 кв.м., житлова площа 48,5 кв.м. Номер запису 90 в книзі В-1. Отже є невідповідність даним які наявні в правовстановлюючих документах , в Державному реєстрі речових прав, у Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва реєстраційний номер :TI01:0016:7591-9065-2761, дата створення 22.09.2022 у технічному паспорті, виготовленому КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» 19 вересня 2022 року. Оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючі документи, які відповідають вимогам законодавства, то відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії . Як вбачається з реєстру права власності КП КМБТІ Полтавської області права власності на нерухоме майно на житловий будинок,що складається з квартир [ADDRESS] зазначені таким чином - [PERSON] та [PERSON] 9/20 частки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 1/5 частки, [PERSON] 7/20 частки. 12 вересня 2011 року рішенням Крюківського районного суду Полтавської області було визнано за [PERSON] право власності на 7/20 частину житлового будинку [ADDRESS] яка складається з квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з вимогами ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю ст.368 ЦК України. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved