Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона з 15 січня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Їх шлюб розірвано рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 20 травня 2014 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області. [INFO] доньці виповнилося 18 років. Але на даний час вона продовжує навчатися в Академії Прикладних наук Винсента Поля в Люблині на денній формі навчання. Термін навчання до 30 вересня 2025 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на період навчання доньки не надає, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Самостійно утримувати дитину вона не в змозі, що й зумовило її звернення до суду. Продовження навчання дитини є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на викладене, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі однієї третини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитино 23-річного віку. Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався, заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, а саме: у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу). Однак, причин часткового визнання заявлених позовних вимог, не зазначив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 30.10.2023. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 08 годину 15 хвилин 24 листопада 2023 року. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. Для участі у розгляді справи сторони були викликані судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані їм за місцем реєстрації. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула. Однак, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої заявлений нею позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Своїм правом на відзив не скористався, однак, через канцелярію суду подав заяву, якою позов визнає частково та просить розглядати справу у його відсутності. З огляду на викладене суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними матеріалами у справі та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 15.01.2005 та є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області 15 січня 2005 року, копією рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 20 травня 2014 року, відповідно до якого шлюб, укладений 15 січня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області 24 червня 2005 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №63. Матір`ю дитини є [PERSON] , батьком - [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідно до довідки, виданої 03 серпня 2022 року Академією прикладних наук Вінсента Поля в Люблині, [PERSON] прийнята на очну (денну) форму навчання першого циклу у сфері туризму та відпочинку на 2022/2023 навчальний рік. Навчання розпочнеться 01 жовтня 2022 року та плановою датою завершення навчання є 30 вересня 2025 року. Отже, вона продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Самостійно утримувати дитину позивачка не в змозі, що й зумовило її звернення до суду. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на період навчання доньки не надає. Вказані обставини визнані відповідачем у поданій ним заяві. Однак, відповідачем, заявлена позивачкою вимога щодо розміру стягнення аліментів на утримання дочки, визнана частково, а саме: у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу). Разом з тим, причини зменшення розміру аліментів, які підлягаю стягненню, відповідачем не зазначено та підтверджуючі існування таких причин документи, суду не надано. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд звертає увагу, що позивач просить суд визначити спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Згідно з вимогами частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Висновки суду З`ясовуючи наявність зазначених вище умов, судом встановлено, що на даний час [PERSON] з 2022 року, є студентом Академії Прикладних Наук Вінцента Поля в Любліні у сфері туризму та відпочинку з денною формою навчання. Плановий термін навчання до 30 вересня 2025 року. Відповідач заявлений до нього позов про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, визнав частково, а саме: у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу). Разом з тим, відповідач не зазначив причин, з яких аліменти на утримання дочки мають стягуватись у зазначеному ним розмірі та підтверджуючих документів щодо неможливості сплати аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, не надав. При визначенні розміру аліментів на дочку, яка навчається суд враховує обставини, викладені в матеріалах справи, часткове визнання відповідачем позову та обов`язку надання утримання другим із батьків, суд дійшов висновку, що з відповідача може бути стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки, що навчається у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу). Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та суд вважає за необхідним визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 30.10.2023 і до закінчення нею навчання - 30.09.2025, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років, щомісячно, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню дитину для забезпечення її життєдіяльності. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 1073,60 гривні (2684 грн. х 0,4 = 1073,60 ). На підставі викладеного, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial