Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В заяві зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно адресної картки зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] значаться і відповідачі. Дійсно, відповідачі проживали у вказаній квартирі станом на 2014 рік. Однак в подальшому, у 2017-2018 рр., відповідачі вибули на постійне місце проживання до Республіки Болгарія. З часу вибуття припинили користуватись приміщенням зазначеної квартири. Власних речей у приміщенні не зберігають, наміру подальшого проживання не мають. Передбачаючи можливість створення ускладнень у користуванні нерухомим майном відповідач-1, її син, нотаріально посвідчив довіреність на її ім`я на здійснення зняття його з реєстрації обліку місця проживання. Однак довіреність не надає їй права діяти від імені відповідача-2, а також відсутність особистих документів відповідачів (паспортів громадян України) унеможливлює здійснення відмітки (штампу) про зняття з реєстраційного обліку. Факт реєстрації відповідачів порушує її право на вільне розпорядження і користування власним майном. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Судові витрати залишити за нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Її представник через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність позивача, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Заяву про слухання справи за їх відсутності не надавали, причини неявки суду не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 199829080 від 11.02.2020 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2013 року. Згідно даних адресної картки за адресою [ADDRESS] зареєстровані з 25.02.2014 року [PERSON] , [INFO] (син) та [PERSON] 21.01.89 (невістка). Згідно довідок ОСББ «Буча-Квартал» від 04.01.2021р. № 01/01, від 22.11.2019 року вих. № 01/11 вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані, але наданий час не проживають члени родини [PERSON] , яка є власником квартири, її син - [PERSON] , 1989 року народження та дружина сина - [PERSON] , 1989 року народження. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved