Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції. 14\~серпня 2023 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами. Вимоги обгрунтовані тим, що 18 лютого 2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір №20389-02/2022, за яким останній надано кредит в розмірі 5\~000 грн., та 31 січня 2022 між ТОВ "ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] був укладений договір №2886979 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 6 000 грн. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу №13012023, а 17.05.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу № 17052023, відповідно до умов яких вказані товариства передали ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником. Відповідно до реєстру боржників до Договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . З моменту отримання права вимоги до відповідача, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами №20389-02/2022 від 18.02.2023 та №2886979 від 31.01.2022 на загальну суму 42\~614,90 грн. Враховуючи невиконання обов"язку відповідача щодо повернення кредитних коштів та інших зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, визначених договорами, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" просить стягнути з [PERSON] на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17 травня 2023 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 58). Ухвалою суду від 30.10.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у справі (а. с. 164). Заяви, клопотання. 14 вересня 2023 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що докази щодо існування та розміру заборгованості є неналежними та недопустимими, нарахування відсотків є незаконними. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Водночас, з переліку доказів, які долучив позивач до своєї позовної заяви вбачається, що позивачем не надано жодного первинного бухгалтерського документа, що підтверджував факт здійснення господарської операції, в тому числі, надання кредитних коштів первісними кредиторами відповідачу, оплати відповідачем певних сум по кредитним договорам, тощо. Також зазначено, що докази, які надав позивач не є первинними бухгалтерськими документами, а отже, не можуть бути належними та допустимими доказами існування заборгованості чи встановлення її розміру. Позивач до заяви приєднав лише витяги з договорів факторингу, які не відповідають вимогам, що передбачені п.12 Наказу Міністерства юстиції від 18 червня 2015 року № 1000/5 Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях. Розрахунки заборгованості надані позивачем до Договорів факторингу № 13012023 від 13.01.2023 та№ 17052023 від 17.05.2023 не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу, більше того розрахунки заборгованості підписані лише представником позивача, але представник позивача не є особою, уповноваженою на видачу і підпис таких розрахунків. Також, надані суду документи не містять доказів направлення на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 20389- 02/2022 та № 2886979 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» та про наявну суму заборгованості. Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів повідомлення (у формі, передбаченій ч. 1 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування») первісними кредиторами Відповідача про відступлення права вимог за кредитними договорами. Між тим до вищезазначених договорів факторингу не надано доказів, на які посилається сторона позивача, а саме підтверджень щодо передання ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошових коштів в розпорядження ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» у якості плати за відступлення права грошової вимоги до Боржників. Також, матеріали справи не містять належних доказів укладення електронного договору між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», а також між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» , шляхом використання електронного підпису, в тому числі шляхом застосування одноразового алфавітно-цифрового ідентифікатора визначеного Законом України «Про електронну комерцію» так і підтвердження того, що відповідач заходив на сайт ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та вводив електронне підтвердження - пароль, який повинен був бути відправлений на його номер телефону, відсутні. Таким чином, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено виконання ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» п.п. 1.1 кредитного договору № 20389-02/2022 від 18.02.2022 щодо надання кредитодавцем грошових коштів позичальникові у розмірі 5000 грн., а відтак не доведено виникнення у відповідача обов`язку з повернення кредиту, сплати комісії та не доведено виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» п.п. 1.2 кредитного договору № 2886979 від 31.01.2022 щодо надання кредитодавцем грошових коштів позичальникові у розмірі 6000 грн., а отже не доведено виникнення у відповідача обов`язку з повернення кредиту, сплати комісії. З викладених підстав, відповідач [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в повному обсязі (а. с. 65-73). 22 вересня 2023 на адресу суду від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначив, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованим з огляду на наступне. ЩОДО УКЛАДАННЯ ДОГОВОРІВ ВІДПОВІДАЧЕМ. Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та Відповідачем було укладено кредитний договір № 20389-02/2022 від 18.02.2022 (далі - Кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб .телефону Відповідача, про що свідчить п. 1.13, п.6.1, п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем було укладено кредитний договір № 2886979 від 31.01.2022 (далі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (у відповідності з п.9.7., п. 10 Кредитного договору). У відповідності до УМОВ кожного з договорів. їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів. Із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи Відповідача викладені в відзиві на позовну заяву. Зауважує, що для укладення кредитного договору та договору позики в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств позичальником власноруч. Доказів протилежного Відзив на позовну заяву не містить. З чого слідує, що не спростування Відповідачем презумпції правомірності Кредитних договорів - всі права, набуті сторонами правочину за цими договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню. Зазначає, що Відповідачем не заперечується факт укладення вищевказаних Кредитних договорів та договору позики належними доказами, а відповідно ним визнаються дані договори, визнаються всі умови підписаних ним договорів. ЩОДО ДОКАЗІВ, ЯКІ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ НАДАННЯ (ПЕРЕРАХУВАННЯ) КОШТІВ ВІДПОВІДАЧУ ТА ПЕРВИННИХ ДОКУМЕНТІВ. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку, а інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - Є БАНКІВСЬКОЮ ТАЄМНИЦЕЮ. Позивачем від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» отримано детальні розрахунки заборгованості та докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів Відповідачу за укладеним кредитним договором. (Копія додається), а саме, просимо долучити до матеріалів справи: копія листа від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (який безпосередньо здійснював переказ коштів на банківські карти позичальників), як оператора послуг платіжної інфраструктури з надання послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, яким повідомлено, що через платіжний сервіс «iPay.ua» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 18.02.2022 17:00:08 на суму 5000.00 грн. за маскою картки [NUMBER] Відповідача, за номером транзакції 138827066, з призначенням платежу: Зачисление 5000,00 грн. на карту [NUMBER] ; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 20389-02/2022 від 18.02.2022, підписаний електронним підписом та копія розрахунку заборгованості за Договором позики № 2886979 від 31.01.2022. У розрахунку міститься інформація щодо проведення Відповідачем оплати за 20.09.2022 в сумі 10,00 грн., за 23.09.2022 в сумі 20,00 грн., за 30.09.2022 в сумі 50,00 грн., за 14.10.2022 в сумі 40,00 грн., за 28.10.2022 в сумі 20,00 грн., за 31.10.2022 в сумі 60,00 грн., за 01.11.2022 в сумі 10,00 грн., за 04.11.2022 \~ \~ \~ \~в сумі 10,00 грн., 30.11.2022 в сумі 30,00 грн., за 15.12.2022 в сумі 20,00 грн., за 13.01.2022 в сумі 10,00 грн., за 23.01.2023 в сумі 10,00 грн., 01.02.2023 в сумі 20,00 грн., 13.03.2023 в сумі 30,00 грн., 15.03.2023 в сумі 10,00 грн., 17.04.2023 в сумі 10,00 грн., 02.05.2023 в сумі 10,00 грн,, 12.05.2023 в сумі 10,00 грн. кошти розподілені на погашення відсотків відповідно до умов договору. Вищевказані оплати є підтвердженням визнання Відповідачем заборгованості за Кредитним договором, відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13. Зазначають, що Відповідачем не надано суду і не представлено належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Самим Відповідачем факт отримання грошових коштів за Кредитними договорами в відзиві не спростовується належними доказами. Отже, Позивачем доведено Факт укладання Відповідачем Кредитних договорів в електронній формі, обгрунтовано розмір заборгованості за вказаними договорами, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо повідомлення про відступлення права вимоги. Повідомляємо суд, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Зокрема відповідно п.1.3. Договору факторингу № 13012023, п.1.3. Договору факторингу №17052023, передбачено, що попередній кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних новому кредитору. Слід зазначити, що дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той Факт, що Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Щодо відступлення права вимоги за договорами факторингу. Позивачем до позовної заяви надано саме витяги Договорів факторингу та реєстрів боржників за кредитними договорами, оскільки реєстр боржників по кожному кредитному договору містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до законодавства. Водночас Позивач разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до Відповідача. Таким чином, договори Факторингу укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси Відповідача. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги (а. с. 82-133). У запереченні на відповідь на відзив, яке надійшло 06.10.2023, відповідач зазначила, що Позивач у Відповіді на відзив посилається на те, що у відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалося електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладенні договорів, але всупереч цьому ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не надало допустимих доказів, зокрема електронних, на підтвердження фактів підписання Відповідачем Договорів шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відправки Позичальнику коду та введення ним коду-ідентифікатору. Докази того, що саме Відповідач передав дані засобами ІТС або за допомогою телефону, як це передбачено Договорами також відсутні в матеріалах справи. Крім того Позивачем не надано належного доказу на підтвердження факту перерахування Відповідачу коштів за Договором № 20389-02/2022 від 18.02.2022 та № 2886979 від 31.01.2023. Отже, видані Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» довідки № 2919 230919112815 від 19.09.2023 та довідка видана, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 3248 від 22.09.2023 не належать до передбачених чинним законодавством документів, що можуть підтверджувати переказ коштів або здійснення операцій по банківському рахунку Товариства чи Відповідача, тому не є належними, допустимими і достовірними доказами перерахування коштів Позичальнику в розумінні вимог ст.ст.74, 76-78 ЦПК України. Ненадання Позивачем договорів, а також відсутність в кредитному договорі будь-яких умов про те, що кошти будуть перераховані позичальникові особою, яка не є стороною Кредитного договору, унеможливлює встановлення взаємозв`язку між Кредитним договором і перерахуванням коштів. Таким чином Позивачем не надано належних доказів сплати ціни продажу за відступлення права вимоги по договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 та договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, а отже не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договорами № 20389-02/2022 від 18.02.2022 та № 2886979 від 31.01.2022, як і не доведено належними доказами факту отримання Відповідачем кредитних коштів (а. с. 135-138). У додаткових поясненнях по справі, які надійшли 12.10.2023 представник позивача зазначив, що всі відповіді на питання та доводи Відповідача були описані представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» при наданні відповіді на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку було надіслано на адресу суду та інших учасників справи. Також до Відповіді на відзив Позивачем було надано до суду всі наявні на час написання відповіді документи по кредитних справах, які були передані Первинними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених ДОГОВОРІВ Факторингу, та додатково отримано шляхом звернення з електронними запитами. Позивач вважає, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладання Кредитних договорів між Відповідачем та Первинними кредиторами, Інші доводи Представника Відповідача, зазначені в запереченні на позовну заяву не потребують надання додаткових пояснень та не заслуговують на увагу суду (а. с. 146-149). Також у додаткових поясненнях по справі, які надійшли 30.10.2023 відповідач зазначила, що на підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було надано копії кредитних договорів, неповні копії договорів факторингу (договори були з прихованим змістом), витяги з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами. Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач. Позивачем не додано жодних документів які б підтверджували чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та Відповідача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів. Таким чином позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» первинні документи, які підтверджують факт перерахування коштів. Також, у додаткових поясненнях відповідач зазначила, що видані Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» довідка № 2919_230919112815 від 19.09.2023 та довідка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 3248 від 22.09.2023 не є належними, допустимими і достовірними доказами перерахування коштів Відповідачу оскільки відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивачем не надано належних доказів сплати ціни продажу за відступлення права вимоги по договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 та договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, а отже не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договорами № 20389- 02/2022 від 18.02.2022 та № 2886979 від 31.01.2022, як і не доведено належними доказами факту отримання Відповідачем кредитних коштів. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в повному обсязі (а. с. 156-162). Позиція сторін. Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Дяченко А.В. направила до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, позов підтримують повінстю (а. с. 61). Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилась,\~долучила заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позовні вимоги\~повністю не\~визнає та\~просить відмовити\~у їх\~задоволенні з\~підстав,\~викладених у\~відзиві на\~позов та\~додаткових поясненнях\~у справі\~(а.\~с.\~64,\~193). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2022 між ТОВ "Фінансова компанія» «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №20389-02/2022, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 5 000 грн., за яким банк зобов`язався надати відповідачу кредит на 16 днів строком до 05.03.2022, а остання зобов`язалась повернути кредит (а. с. 6-7). Крім того, 31 січня 2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2886979, за яким останній надано кредит в розмірі 6\~000 грн. строком на 360 днів, на споживчі потреби (а. с. 20-28). За умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими Договорами. 13 січня 2023 між ТОВ "Фінансова компанія» «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія» «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а. с. 10-15). Також, 17 травня 2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а. с. 32-34). Із п. 1.1 Договорів факторингу вбачається, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Витягів з реєстру боржників, що є додатками до Договорів факторингу від 13.01.2023 та 17.05.2023 та розрахунків заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 42 614,90 грн. (а. с. 14-15, 36-37). З моменту отримання права вимоги до боржників, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами: - про надання фінансового кредиту №20389-02/2022 від 18.02.2022 та договором факторингу № 13012023 в сумі 12 505,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7505,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; -договором\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту №\~2886979\~від 31.01.2022\~та договором\~факторингу №\~17052023\~в сумі\~30\~109,00 грн.,\~з яких:\~6\~000,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~24\~109,90\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за відсотками,\~що підтверджується\~відповідними розрахунками\~заборгованості по\~кредитним договорам\~та випискою\~по рахунку [NUMBER] ,\~що належить\~ [PERSON] (ідентифікаційний\~номер:\~ [NUMBER] ),\~а саме\~про зарахування\~31.01.2022\~ грошових\~коштів в\~сумі 6\~000,00\~грн.,\~за договором\~№2886979\~від 31.01.2022\~та 18.02.2022\~ грошових\~коштів в\~сумі 5000,00\~грн.,\~за кредитним\~договором 20389-02/2022\~від 18.02.2022\~ (а. с. 15, 37, 168-172). Таким чином, позичальником було порушено умови вказаних вище кредитних договорів, укладених між сторонами. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що 31 січня 2022 між ТОВ "ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] був укладений договір №2886979 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 6 000 грн., а 18 лютого 2022 між ТОВ\~«ФК «ІНВЕСТРУМ»\~ та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№20389-02/2022,\~за яким\~останній надано\~кредит в\~розмірі 5\~000\~грн.\~Вказані договори укладено у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов таких договорів. Товариства виконали свої зобов`язання за договорами, надавши [PERSON] кредитні кошти, які було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в договорі ( зокрема на карту АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № [NUMBER] ) 31.01.2022 та 18.02.2022 відповідно. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі не виконала. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитні зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у позивача права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦK України. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договорами №20389-02/2022 від 18.02.2022 та № 2886979 від 31.01.2022 на загальну суму 42 614,90 грн. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову на відповідача. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2 684 грн., оскільки позовні вимоги задоволені повністю (а. с. 54). На підставі викладеного,

Outcome: approved