Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. \~ \~ \~ \~ 03.07.2023 року представник Приватного підприємства\~«Жилкомсервіс» звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] (3/4 частини) та [PERSON] (1/4 частини), які зареєстровані за вказаною адресою. Особовий рахунок № [NUMBER] не розділений та оформлений на [PERSON] Приватне підприємство «Жилкомсервіс» по будинку [ADDRESS] з 01.03.2018 року надає послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі Договору № 8, який укладено між приватним підприємством та співвласниками житлового будинку. [PERSON] , на якого оформлено особовий рахунок брав участь в зборах співвласників багатоквартирного будинку, підписував протокол зборів по кожному питанню порядку денного, надавши свою згоду. Згідно п.2.3 вищевказаного договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору становив 3,17 грн. за 1 кв.м. Додатковою угодою № 1 від 01.03.2020 року до Договору №8 внесені зміни щодо розміру щомісячної оплати, який на момент укладення угоди складає 3,90 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Рішення про збільшення розміру щомісячної плати за надані послуги прийняте зборами співвласників багатоповерхового будинку. Однак, [PERSON] відмовляється сплачувати кошти в установленому порядку за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 8686,49 грн. 02.03.2021 року та 06.06.2023 року [PERSON] направлялося досудове повідомлення про борг, однак, воно залишилося без реагування з боку відповідачів. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 8686,49 грн., а також понесені судові витрати. Процесуальні дії в справі та аргументи сторін. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.08.2023 року від представника [PERSON] та [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору про управління багатоквартирним будинком та рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку, яку мотивують тим, що в 2018 році не було проведено загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку з приводу затвердження умов та укладення Договору № 8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року з надавачем послуг з управління будинком з ПП «Жилкомсервіс» і надання повноважень уповноваженій особі співвласників будинку [PERSON] на підписання договору. Зазначає, що до позовної заяви було додано лише ксерокопію додаткової угоди №8 від 01.03.2018 року та Витяг з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 10.011.2016 року, які не підтверджують позовні вимоги щодо нарахування заборгованості зі сплати за житлово-комунальні послуги і стягнення коштів в розмірі 8686,49 грн. та укладення відповідно до діючого законодавства Договору №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року. Вважає, що вищезазначений договір є недійсним та таким, що не був затверджений загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку та не надавалися повноваження уповноваженому співвласнику [PERSON] на його підписання. Стосовно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року повідомили, що позивачі за зустрічним позовом не брали участі у вказаних зборах, їх не було завчасно повідомлено про проведення зборів, не підписували вказаний протокол, підпис в графі «Підпис співвласника» не належить позивачам за зустрічним позовом. Також надав письмові пояснення інших мешканців багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , в яких вони зазначили, що вони не голосували за ті питання, що поставлені в протоколі та не підписували протокол зборів. На підставі викладеного просить визнати недійсним Договір №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року; визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року та Додаткової угоди №1 від 01.03.2020 року до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року; в задоволенні первісного позову просить відмовити. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.09.2023 року зустрічну позовну заяву\~\~ [PERSON] , [PERSON] до Приватного підприємства «Жилкомсервіс» про визнання недійсним договору про управління багатоквартирним будинком та рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Приватного підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання квартири, оплату житлово-комунальних послуг, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 25.09.2023 року від представника ПП «Жилкомсервіс» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначила, що позивачами за зустрічним позовом пропущено визначений законодавством строк звернення до суду, так як позов подано 15.08.2023 року, а договір №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] укладено 01.03.2018 року, рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] 30.01.2020 року, протокол зборів від 30.01.2020 року, додаткова угода №1 від 01.03.2020 року. Клопотання про поновлення строків позовної давності не подано, також не зазначено про поважність причин пропуску строку подання позову. Крім того, зазначила про безпідставність та необґрунтованість вимог за зустрічним позовом з огляду на наступне. Щодо договору №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] , то його укладено 01.03.2018 року, підписано сторонами договору, а саме співвласниками будинку, в особі уповноваженої особи [PERSON] та ПП «Жилкомсервіс» в особі [PERSON] на умовах, затверджених зборами співвласників. Уповноваженою особою від будинку [PERSON] було обрано ще на зборах співвласників багатоквартирного будинку 19.11.2016 року, що підтверджується протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку. Тому, Договір №8 є чинним, укладений відповідно до ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» і підлягає виконанню обома сторонами договору. Щодо проведення 30.01.2020 року зборів співвласників багатоквартирного будинку зазначила, що в Додатку № 1 до протоколу зборів від 30.01.2020 року, взагалі відсутній підпис мешканців квартири [ADDRESS] вищевказаного будинку, тому твердження, що в протоколі в графі «підпис співвласника» не належить та не здійснювалось позивачами за зустрічним позовом є безпідставними. Також представник ПП «Жилкомсервіс» ставить під сумнів письмові пояснення мешканців багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки як зазначає, зокрема [PERSON] , до неї приходили вже із надрукованими поясненнями, які були завчасно підготовлені, вона лише поставила свій підпис. Зазначила, що позивачі за зустрічною позовною заявою надають суду недостовірні дані, зазначають обставини, які не відповідають дійсності. На підставі вищевикладеного просить з задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. 07.11.2023 року від представника відповідачів [PERSON] надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій просить визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2018 року у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2018 року та Договір №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року; визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року та Додаткової угоди №1 від 01.03.2020 року до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним житловим будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 07.09.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник ПП «Жилкомсервіс» Розторгуєва В.Б. позов підтримала та пояснила, що розмір оплати вартості наданих послуг встановлювався в 2016 року. Було обрано уповноважену особу [PERSON] , який в послідуючому підписував договори, був повноважним та компетентним. В 2020 році було ухвалено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої підвищено розмір щомісячної плати та встановлено 3,90 за км.м. Просить застосувати строки позовної давності, так як позивачами за зустрічним позовом пропущено строки звернення до суду. Керівник ПП «Жилкомсервіс» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти зустрічного позову заперечувала. Представник відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] проти первісного позову заперечує та зазначив, що відповідачі жодним чином не були повідомлені про проведення зборів, жодних квитанцій не надавалося, в протоколі не визначено хто є співвласниками квартир, а зазначені лише мешканці. Повідомив, що [PERSON] самостійно утримує територію, прибирає її. У зв`язку з пропуском строку звернення до суду заявив клопотання про поновлення строків звернення із позовом. [PERSON] в судовому засідання зазначив, що договір і протокол зборів оформлені з порушенням закону, їх не ознайомлювали зі змістом, тому не знали про тарифи. Зазначив, що певний період сплачував за утримання будинку, розрахунок його не влаштовував, однак сплачував кошти, а коли отримав позов із суду почав розбиратися. [PERSON] в судовому засіданні підтримала пояснення свого чоловіка [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку за адресою [ADDRESS] . Повідомила, що вона завжди була присутня на зборах співвласників, говорили про оплату за послуги в розмірі 3,17 грн. , чи збільшували розмір в 2020 році вона не пам`ятає. Зазначила, що оголошення про збори співмешканців завжди висіли на дверях під`їзду. [PERSON] це її сусід, який завжди виконував повноваження представника будинку, його обрали на зборах, про його заміну ніхто не ставив питання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку за адресою [ADDRESS] підтвердила, що збори співвласників проводилися щодо визначення того, які послуги надає Жилкомсервіс, в 2018 році було встановлено розмір плати 3,17 грн. за кв.м., а в 2020 році збільшили до 3,90 грн. Зазначила, що на збори вона приходила постійно, людей було близько 70-80 чоловік, [PERSON] на зборах ніколи не бачила. Оголошення про збори завжди висіли на дверях під`їзду. Знає, що [PERSON] обрали уповноваженим від їхнього будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в будинку за адресою [ADDRESS] вона проживає з 1988 року, знає, що їх будинок утримує [PERSON] , комунальні послуги вона платить справно, брала участь в зборах співмешканців про встановлення тарифів. Знає, що спочатку був встановлений тариф 3,17 грн. за кв.м., а в 2020 році за результатами зборів піднявся тариф до 3,90 грн за кв.м. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку за адресою [ADDRESS] з вересня 2018 року та працює двірником прибудинкової території. Вона була присутня на зборах щодо встановлення тарифів, а саме підвищення з 3,17 грн. на 3,90 грн за кв.м. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] в якості свідка пояснив, що їх не повідомляли про збори, про результати зборів він також не був обізнаний. Після смерті свого батька він став співвласником квартири. Послуги Жилкомсервісу надавалися в незадовільному стані, порушувалися норми щодо розрахунку утримання прибудинкової території. Проводив опитування, мав намір і бажання займатися утриманням будинку, щоб бути уповноваженим від багатоквартирного будинку замість [PERSON] , але потім, як його не обрали, припинив цим займатися. Зазначив, що його не задовольняють якість послуг, які надаються, а також встановлені тарифи. Наразі мається заборгованість. Допитана в судовому засіданні [PERSON] в якості свідка пояснила, що про борг вона дізналася з листа, що надійшов із суду, у зборах участі не брала, оскільки їх не повідомляли про їх проведення, квитанцій про оплату вона не бачила, досудове попередження не отримувала. Вважає, що якщо послуги належним чином не надаються, то і відсутні підстави для їх оплати. Суд, проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] (3/4 частини) та [PERSON] (1/4 частини), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки № 337067799 від 27.06.2023 року (а.с.23). Згідно довідки Приватного підприємства «Жилкомсервіс» від 16.06.2023 року № 70 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: брат [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] (а.с. 25 ). Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 19.11.2016 року [PERSON] обрано уповноваженою особою від багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.13-18). З дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи на будинок [ADDRESS] вбачається, що станом на 20.04.1988 рокужигальна площа житлових квартир будинку складає 5676 кв.м. Згідно Договору № 8 від 01.03.2018 року укладеного між ПП «Жилкомсервіс» та уповноваженою особою [PERSON] , Приватне підприємство «Жилкомсервіс» надає послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 10-11). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань ПП «Жилкомсервіс» зареєстроване 13.12.2001 року, керівником є [PERSON] , вид економічної діяльності управління неруховим майном за винагороду або на основі контракту (а.с.6). В статуті ПП «Жилкомсервіс» визначено юридичний статус, мету створення, види і предмет діяльності, права, обов`язки підприємства (а.с.7-8). Рішення щодо переліку послуг щодо управління багатоквартирним будинком, складу та розміру витрат, погодження ціни за послуги, умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком було прийнято 30.01.2018 року зборами співвласників багатоповерхового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно з протоколом загальних зборів від 30.01.2018 року у зборах взяло участь 84 особи, яким належать квартири багатоквартирного будинку, загальною площею 4274,07 кв.м., що становить більше 75 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (5500,87 кв.м.), визначено вартість послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 3,17 за 1 кв.м. До протоколу надано додаток № 1, в якому зазначено номер квартири, загальна площа квартири, прізвище, ім`я по батькові власника квартири, документ, що підтверджує право власності, підпис особи (а.с.84-85). Відповідно до вищевказаного Договору позивач за первісним позовом надає послуги з управління багатоквартирним будинком (утримання спільного майна, поточний ремонт, купівля електроенергії для забезпечення освітлень місць загального користування). Додатком до договору є обов`язковий перелік робіт (послуг), витрати, які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Згідно п.2.3. вищевказаного Договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору становив 3,17 грн. за 1 кв.м. Додатковою угодою №1 від 01.03.2020 року до Договору №8 внесені зміни щодо розміру щомісячної плати за надані послуги, який на момент укладення угоди складає 3,90 грн. за 1 кв.м. (а.с.12). Рішення щодо збільшення розміру щомісячної плати за надані послуги із 3,17 грн. до 3,90 грн. було прийнято 30.01.2020 року зборами співвласників багатоповерхового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно з протоколом загальних зборів від 30.01.2020 року за збільшення розміру щомісячної плати за надані послуги (ціни за житлові послуги) проголосували 85 співвласників будинку, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень складала 4155,48 кв.м., що становить більше 75 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (5500,88 кв.м.) (а.с. 19-21). Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.06.2023 року [PERSON] , на якого оформлений особовий рахунок № [NUMBER] , має заборгованість за послуги з утримання, управління багатоквартирним будинком в розмірі 8686,49 грн. (а.с. 24). Вказаний розрахунок відповідачами за первісним позовом не спросовано. 02.03.2021 року та 06.06.2023 року [PERSON] направлялося досудове повідомлення про борг, однак воно залишилося без реагування, у зв`язку з чим ПП «Жилкомсервіс» звернулося до суду (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно,що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статями 67,68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.\~Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виробником і постачальником зазначених вище житлово-комунальних послуг і послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , є ПП «Жилкомсервіс». Позивач за первісним позовом, у період часу за який порушується питання про стягнення заборгованості за комунальні послуги і послуги з утримання будинку і прибудинкової території, був належною обслуговуючою організацією, а тому має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Пунктом 5 частини третьої статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1, п.п.2,3 ч.2 ст.10\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.\~\~До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем;\~\~обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. Відповідно достатті 526\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачі за первісним позовом отримують послуги з управління багатоквартирним будинком, але всупереч вимогам чинного законодавства від оплати в повному обсязі ухиляються, що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача за первісним позовом, а тому до стягнення з відповідачів в солідарному порядку підлягає заборгованість за житлово комунальні послуги в розмірі 8686,49 грн. Щодо зустрічного позову суд зазначає слідуюче. Так, позивачі за зустрічним позовом просять визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2018 року у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2018 року та Договір №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року; визнати недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року та Додаткової угоди №1 від 01.03.2020 року до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним житловим будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року. Аналізуючи обґрунтованість вимог щодо визнання недійсним рішення\~зборів співвласників\~багатоквартирного будинку\~за адресою\~ [ADDRESS] \~від 30.01.2018\~року у\~формі Протоколу\~зборів співвласників\~багатоквартирного будинку\~за адресою\~ [ADDRESS] \~від 30.01.2018\~року та\~Договору №8\~про надання\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком за\~адресою [ADDRESS] \~від 01.03.2018\~року суд виходить з наступного. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року №417-VIII\~(далі по тексту -\~Закон № 417)\~визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Статтею 6 Закону №417\~передбачено права співвласників багатоквартирного будинку, зокрема співвласники мають право: брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника. Прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників врегульовано\~ст. 10 Закону №417. Відповідно до ч. 2\~ст. 10 Закону №417\~до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). При цьому відповідно до ч. 6\~ст. 10 Закону №417\~рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 9\~ ст. 10 Закону № 417\~Протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті. Частина 11\~ст.10 Закону № 417\~імперативно визначає, що рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників. Позивачі за зустрічним позовом зазначали, що в 2018 році не було проведено загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку з приводу затвердження умов та укладення Договору №8 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] від 01.03.2018 року. В послідуючому заявили вимогу про визнання недійсним рішення зборів у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2018 року. Представником ПП «Жилкомсервіс» надано суду копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2018 року, з додатком №1 до нього (а.с. 83-85). Вказаний протокол містить основні реквізити, в тому числі, дату його складання, відомості про осіб, які брали участь у проведенні зборів та підписаний співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] , які брали участь у голосуванні, його текст містить результати голосування та виклад рішень з усіх питань порядку денного, віднесених до повноважень зборів. З відношення площі квартир, власники яких взяли участь у зборах та проголосували (84 особи), це 4174,07 кв.м. до загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (5500,87 кв.м) вбачається, що за прийняті рішення проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом складає 75,8 % від загальної (4174,07 / 5500,87 х 100%). Твердження представника відповідачів за первісним позовом [PERSON] про те, що не співпадає кількість осіб, які проголосували та кількість осіб, які зазначені як власники, суд не приймає до уваги, оскільки відсотковий розрахунок щодо прийняття (чи не прийняття) рішення проводиться від не від кількості осіб власників (співвласників) квартир, а від площі їх квартир у відсоткову співвідношенні за загальної площі всіх квартир будинку. Так, на порядку денному зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] було обрання голови та секретаря зборів, обговорення переліку послуг щодо управління багатоквартирним будинком (утримання, обслуговування, поточний ремонт); обговорення складу та розміру витрат та погодження ціни за послуги з управління багатоквартирним будинком, обговорення умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Договір №8 укладено 01.03.2018 року між ПП «Жилкомсервіс» та співвласниками житлового будинку за адресою [ADDRESS] в особі уповноваженої особи співвласників будинку [PERSON] , який був обраний на зборах співвласників багатоквартирного будинку 19.11.2016 року, тобто був повноважною особою на підписання такого договору (а.с. 13-18). Вимог щодо визнання недійними рішення зборів багатоквартирного будинку 19.11.2016 року щодо обрання уповноваженої особи до суду не надходило. Отже, доводи позивачів за зустрічним позовом не спростовують факт голосування власників багатоквартирного будинку з питань зазначених в протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30.01.2018 року та не є достатніми для визнання рішення загальних зборів співвласників цього будинку від 30.01.2018 року незаконним. Договір №8 укладений уповноваженою особою, містить всі істотні умови, не суперечить вимогах законодавства, тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Щодо вимоги про визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року у формі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку адресою [ADDRESS] від 30.01.2020 року та Додаткової угоди від 01.03.2020 року до Договору № 8 від 01.03.2018 року суд зазначає наступне. На виконання вимог\~Закону №417\~рішення зборів жителів багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 30.01.2020 року оформлено протоколом, який підписано співвласниками, які взяли участь у зборах, кожен з яких проставив підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою\~Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 року №203. У протоколі зазначено наступну інформацію про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення. Протокол містить основні реквізити, в тому числі, дату його складання, відомості про осіб, які брали участь у проведенні зборів та підписаний співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] , які брали участь у голосуванні, його текст містить результати голосування та виклад рішень з усіх питань порядку денного, віднесених до повноважень зборів. Так, на порядку денному зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] 30.01.2020 року було обрання голови та секретаря зборів, річний звіт управителя, погодження ціни на житлові послуги з управління багатоквартирним будинком і внесення змін до Договору «Про надання послуг з управління багатоквартирним житловим будинком» від 01.03.2018 року, шляхом укладення додаткової угоди з погодженням ціни за надання послуг 3,90 грн. за 1 кв.м., яка буде діяти з 01.03.2020 року. З відношення площі квартир, власники яких взяли участь у зборах та проголосували (85 осіб) це 4155,48 кв.м. до загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (5500,88 кв.м) вбачається, що за прийняті рішення проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом складає 75,5 % від загальної (4155,48 / 5500,88 х 100%). Відповідно до ч. 10\~ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважається неприйнятим. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів і голоси, подані під час письмового опитування. Згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30.01.2020 року «за» проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом складає 75,5 % від загальної площі. За таких обставин, прийняття загальними зборами відповідних рішень відбулося за наявності кворуму, як для проведення таких зборів, так і для вирішення питань порядку денного цих зборів. Твердження представника відповідачів за первісним позовом [PERSON] про те, що не співпадає кількість осіб, які проголосували та кількість осіб, які зазначені як власники, суд не приймає до уваги, оскільки відсотковий розрахунок щодо прийняття (чи не прийняття) рішення проводиться від не від кількості осіб власників (співвласників) квартир, а від площі їх квартир у відсоткову співвідношенні за загальної площі всіх квартир будинку. Щодо твердження\~представника позивачів за зустрічним позовом щодо того, що підписи за результатами голосування власники ставили в протоколі не в день голосування, суд вважає помилковими, оскільки Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~не містить імперативної норми, яка визначає обов`язок співвласників багатоквартирного будинку голосувати шляхом безпосередньої участі на зборах та забороняє підписувати протокол загальних зборів в інший день. Головним принципом, що реалізується в даному законі є принцип вільного волевиявлення власників квартир багатоквартирного будинку та наявність документу, що його підтверджує. В свою чергу, посилання позивачів за зустрічним позовом про недійсність підписів співвласників будинку в протоколі від 30.01.2020 року не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи. У підтвердження вказаних доводів суду не надано належних доказів. Надані до зустрічної позовної заяви письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки їх покази не були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, позивачами за зустрічним позовом та їх представником не було заявлено клопотання про допит їх в якості свідків в судовому засіданні. Крім того, зміст вказаних письмових пояснень є ідентичним, що дає підстави вважати, що вони були підготовлені раніше, а особи лише поставили свій підпис. Крім того, покази, які надала в судовому засіданні свідок [PERSON] , яку попереджено про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення, не відповідають змісту її письмових пояснень, наданих представником позивачів за зустрічним позовом. В судовому засіданні вона надала свідчення, які суд сприймав і дослідив безпосередньо в суді, які спростовують письмові пояснення, що відбирав адвокат Шевченко Р.В. Твердження позивачів про те, що їх не повідомили про збори співвласників багатоквартирного будинку, та те що вони були відсутні на вказаних зборах суд не приймає до уваги, осільки прийняття рішень відбулося за наявності кворуму, як для проведення таких зборів, так і для вирішення питань порядку денного цих зборів. Будь - яких доказів відмови співвласників будинку за адресою: [ADDRESS] від отримання послуг ПП «Жилкомсервіс» з управління багатоквартирним житловим будинком, або претензій до товариства, позивачами за зустрічним позовом не надано. Навпаки, доказом волевиявлення співвласників багатоквартирного будинку по питанням порядку денного зазначеного в протоколі загальних зборів є факт отримання ними послуг з управління багатоквартирним будинком. Отже, доводи позивачів за зустрічним позовом не спростовують факт голосування власників багатоквартирного будинку з питань, зазначених в протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30.01.2020 року та не є достатніми для визнання рішення загальних зборів співвласників цього будинку від 30.01.2020 року та додаткової угоди №1 від 01.03.2020 року до Договору №8 від 01.03.2018 року недійсним. За положеннями\~статей 626-628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 цього Кодексу. Згідно\~статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У постанові від 16.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У пунктах 4 та 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз`яснено, що відповідно до\~статті 215 ЦК України\~необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша\~статті 224 ЦК України\~тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша\~статті 225 ЦК України\~тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Таким чином, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу Українита частини 2 статті 7 Закону № 417-VIII. У зв`язку з чим рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для позивачів за зустрічним позовом, як власників квартири [ADDRESS] , які в силу прямої норми закону несуть тягар утримання належного їм майна. На підставі вищевикладеного зустрічний позов задоволенню не підлягає. Щодо доводів представника ПП «Жилкомсервіс» про застосування строків позовної давності. Так, відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 Цивільного кодексу України). З вищевказаним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду 15.08.2023 року, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності. 18.10.2023 року представник позивачів за зустрічним позовом надав клопотання про поновлення процесуальних строків, у зв`язку з тим, що позивачами за зустрічним позовом строк було пропущено з поважних причин, а саме необізнаності останніх щодо укладення оспорюваних документів, тому просить поновити пропущений строк. Так, Великою палатою Верховного Суду у Постанові від 14.06.2023 року у справі № 755/13805/16-ц зазначено, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову, якщо ж таке право чи інтерес не порушено суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. В даному випадку суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову за необгрунтованістю. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів за первісним позовом в дольовому порядку необхідно стягнути на користь позивача сплачену при подачі позову суму судового збору. Представник позивача в позовній заяві просила стягнути з витрати на правову допомогу, однак в порушення вимог ст. 137 ЦПК України не надала суду доказів понесення позивачем таких витрат. Судові витрати понесені [PERSON] та [PERSON] залишаються ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved