Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Представник заявника звернулась до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначила, що 15.11.2023 [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз):\~гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. У судовому засіданні лікар-психіатр підтримала заяву, прокурор та адвокат не заперечували проти її задоволення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. У судовому засіданні було встановлено, що 15.11.2023 [PERSON] був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. При обстеженні його психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим у хворого: психічний стан змінився впродовж останніх 2-х тижнів, коли став поводити себе неадекватно, порвав речі, бив себе по голові, розмовляв сам з собою, не спав, перестав за собою слідкувати, вживати їжу, постійно сидить у коридорі на підлозі, ричить, розмовляє з кимось, вважає, що щось повинно статись погане. У зв`язку з чим матір`ю викликано КШМД, доставлений на лікування до ДБКЛПД. При госпіталізації: на звернену мову реагував після неодноразових звернень. На запитання не відповідав, відвертався від співрозмовника. Закривав вуха руками. Зовнішньо напружений, тривожний, наляканий. При зверненні одразу ж відвертався, щось шепотів нерозбірливо. Поведінкою виявляв масивні напливи слухових обманів сприйняття. Інструкції виконував після неодноразових повторів. Усвідомлення свого стану відсутнє. [PERSON] поставлено діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Відповідно до заяви матері\~ [PERSON] зазначено, що вона просила госпіталізувати свого сина в лікарню у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Він на протязі шести місяців поводив себе не адекватно, останні два місяці його стан погіршився. [PERSON] рвав речі, бив себе по голові, розмовляв сам з собою, погано спав, сидів на підлозі в прихожій, перестав за собою слідкувати, не мився, погано їв, не пив воду, пояснював це тим, що з кимось повинно щось статися, казав, що йому хтось каже, що щось може статися погане, проявляв агресію. Лікар-психіатр Михальова В.А. підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що [PERSON] необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. В зв`язку із чим, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене та

Outcome: approved