Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

адвокат Левицька Ю.В., яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані наступним: [PERSON] та [PERSON] 30.10.2015 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження від 30.10.2015 року зроблено відповідний запис за № 1594. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Дитина проживає з матір`ю, незважаючи на те, що зареєстрована за адресою реєстрації батька. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2022 року по справі № 334/4337/22. Батько дитини на утримання неповнолітньої дитини грошових коштів не надає. Проте, батько дитини є спроможним надавати грошові кошти, працював на ВАТ «Запоріжсталь». Наразі мобілізований до Збройних Сил України. На утриманні останнього особи, які б потребували допомоги не перебувають. В зв`язку з цим представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала заяву, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30.10.2015 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження від 30.10.2015 року зроблено відповідний запис за № 1594. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 14.11.2017 року (а.с.20). Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2022 року по справі № 334/4337/22. Батько дитини на утримання неповнолітньої дитини грошових коштів не надає, син повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1073,60 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved