Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У вересні 2023року позивачка звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 20.02.2022 року. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є позивачка, дружина померлого та їхній спільний син, [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини позивачка подала 17.08.2023 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73627865 від І 7.08.2023р. Проте, Дванадцята київська державна нотаріальна контора постановою №4417/02-31 від 1 7.08.2023р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачка пропустила передбачений законодавством строк встановлений для прийняття спадщини. Позивачка та її чоловік після переїзду з м.Луганськ і до його смерті проживали разом у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2165 від 29.05.2018р. Водночас позивачка має проблеми зі здоров`ям, а саме: атеросклероз, кардіосклероз, недостатність мітрального клапана, легеневу гіпертензію, гіпертонічну хворобу III ступеня, а також входить до групи ризику інсульту (копії виписок із медичної карти амбулаторного хворого №7732 від 08.10.2018р., №1825 від 02.03.2020р. додаються, оригінали знаходяться у Позивача). Одразу після смерті чоловіка почалось повномасштабне вторгнення, збройна агресія російської федерації проти України, постійні ракетні обстріли, тому позивачка була у пригніченому моральному стані і не мала ні фізичної, ні моральної змоги подати заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Лише влітку позивачка змогла додзвонитися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, в якій їй пояснили, що якщо вона проживала з чоловіком разом, то їй не варто поспішати з поданням заяви, оскільки вона вже вважається такою, що прийняла спадщину. Після тяжкої осені та зими у 2022 році, під час яких були інтенсивні ракетні обстріли та тривалі відключення світла, позивачка потрапила до лікарні на стаціонарне лікування через погіршення здоров`я . Враховуючи ці обставини, позивачка тільки 17.08.2023р. змогла звернутися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте була здивована коли їй там пояснили, що факт спільного проживання може підтверджуватися лише реєстрацією місця проживання, а не тимчасовим місцем проживання внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи вищевикладене, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті чоловіка, тривалістю 3 місяця з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 27.09.2023 року відкрито провадження по справі у спрощенному провадженні без виклику сторін(ас.33). Відповідач не скористався своїми правами, та відзиву по справі не надав. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 20.02.2022 року(ас.6). Судом встановлено, що після його смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшло 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , яка на праві свідоцтва про власність від 28.12.1998 року належить в рівних частинах: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (ас.9-10). Спадкоємцями за законом є позивачка, дружина померлого та їхній спільний син, [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] син позивачки подарував 1\\3 частки зазначеної вище квартири позивачці (ас.11-12). Судом встановлено, що заяву про прийняття спадщини позивачка подала 17.08.2023 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73627865 від І 7.08.2023р.(ас.17). Судом встановлено, що Дванадцята київська державна нотаріальна контора постановою №4417/02-31 від 1 7.08.2023р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачка пропустила передбачений законодавством строк встановлений для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка та її чоловік після переїзду з м.Луганськ і до його смерті проживали разом у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2165 від 29.05.2018р.(ас.18). Судом встановлено, що позивачка має проблеми зі здоров`ям, а саме: атеросклероз, кардіосклероз, недостатність мітрального клапана, легеневу гіпертензію, гіпертонічну хворобу III ступеня, а також входить до групи ризику інсульту (копії виписок із медичної карти амбулаторного хворого №7732 від 08.10.2018р., №1825 від 02.03.2020р. (ас.21-26). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п.п.3 п. 24 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішення справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій службі тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме судом встановлено, що позивачка має проблеми із здоров"ям, а тому тривалий час знаходилася на лікуванні, в зв"язку з чим вчасно не подала заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved