Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2023 у цивільній справі №930/214/23 було частково задоволено позов [PERSON] в особі представника позивача - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича до [PERSON] та ПрАТ "СК "Альфа Страхування"" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспорної пригоди. Вирішено: 1. Стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , матеріальну шкоду в розмірі 39678,46 (тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 46 коп) гривень, як відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 2. Стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування»», ідентифікаційний код юридичної особи:30968986, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , різницю розміру між страховою виплатою та страховою сумою за договором страхування у розмірі 24375,26 (двадцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять гривень 26 коп) гривень. 3.Стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судовий збір в розмірі 396,75 грн. та 3040,52 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта. 4.Стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування»», ідентифікаційний код юридичної особи:30968986, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судовий збір в розмірі 243,68 грн. та 1867,50 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта. 11.11.2023 представник позивача адвокат Тимощук Є.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення на користь [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрат на проведення експертизи, витрат на професійну правничу допомогу та витрат зі сплати судового збору. У судове засідання сторони не викликалися, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, суд приходить до висновку, що дійсно під час ухвалення рішення не було вирішено лише питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, а тому з даного приводу вважає за необхідне постановити додаткове рішення. Згідно п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, представником позивачки - адвокатом Тимощуком Є.С. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, щодо стягнення на користь [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрат на проведення експертизи, витрат на професійну правничу допомогу та витрат зі сплати судового збору. В рішенні Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2023 вже було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у виді сплаченого судового збору та витрат на проведення судової експертизи, а тому в цій частині заява представника позивачки - адвоката Тимощука Є.С. не підлягає задоволенню. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 3 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачці правничу допомогу надавав адвокат Тимощук Є.С. на підставі договору про надання правової допомоги №1-ОТ від 20.08.2021, ордеру №1027564 від 24.01.2022, додатку 1 до Договору №1-ОТ від 20.08.2021 про надання правової допомоги. Актом виконаних робіт до Договору №1-От від 20.08.2021 про надання правової допомоги від 10.11.2023, адвокат Тимощук Є.С. та Клієнт [PERSON] підтвердили повне виконання робіт і наданих послуг згідно договору №1-ОТ від 20.08.2021. Згідно з Додатком 1 до Договору №1-ОТ від 20.08.2021 про надання правової допомоги, адвокат та клієнт [PERSON] погодилися, що фіксована вартість послуг (гонорар) адвоката за договором становить 20000 (двадцять тисяч) гривень. Оплата гонорару Клієнтом здійснбється в безготівковій формі на разунок адвоката протягом 3-х місяців після набрання чинності рішенням по суті справи. Згідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу за надані послуги слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог з [PERSON] та ПрАТ «СК «Альфа Страхування»». Так, ціна позову становила 2590911,86 грн., судом стягнуто в загальному 64053,72 грн. (24375,26 з ПрАТ «СК «Альфа Страхування»» та 39678,46 з [PERSON] ), тобто позов задоволено на 24,65%. А тому, позивачка претендує на стягнення на її користь із відповідачів витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 4930 грн. Окрім того, відсоток від загальної суми, яку присуджено до стягнення із відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування»» становить 38,05 %, а тому розмір витрат на правничу допомогу, яку необхідно стягнути із ПрАТ «СК «Альфа Страхування»» (38,05 % від 4930) становить 1875,87 грн. Разом із тим, із відповідача [PERSON] необхідно стягнути 3054,13 грн. Оскільки стороною позивача документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки витрати на правничу допомогу у даній справі.

Outcome: partial