Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 24 вересня 2021 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільного майна та дітей не мають. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті. Подружні відносини між ними припинено 24.05.2023 р. Шлюб існує формально, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Тому позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Оскільки учасники справи не з`явися у судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24.09.2021 р. у Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1706, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2021 р. За приписами ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовних вимог вбачається, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить інтересам позивача, примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, а також те, що відповідач позов визнав та погоджується на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved