Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабичем Степаном Валерійовичем. У заяві зазначив, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабичем Степаном Валерійовичем, належить квартира [ADDRESS] . У вказаному договорі його прізвище зазначено як « [PERSON] ». Але після отримання ним нового паспорта, у якому виправлена помилка неправильного перекладу його прізвища з російської мови на українську, правильно його прізвище - [PERSON] . Оскільки в правовстановлюючому документі його прізвище вказано як [PERSON] , а на даний час його прізвище згідно паспортного документу [PERSON] , він не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Тому заявник просив суд встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2020 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі. Заінтересована особа Полтавська міська рада надала письмові пояснення, у яких проти заяви [PERSON] про встановлення факту заперечила. Зазначила, що на час видачі договору купівлі-продажу прізвище заявника згідно наданих документів було [PERSON] . Згідно паспорта від 19 вересня 2023 року заявник вже документований як [PERSON] . З заяви не вбачається наявності перепон у розпорядженні заявником належним йому нерухомим майном, необхідності захисту його майнових прав шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Тому на думку заінтересованої особи підстави для задоволення заяви відсутні. Інші заяви по суті справи або клопотання учасниками справи суду не подавалися. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладену заяві про встановлення факту. Представник заінтересованої особи Полтавської міської ради Вусик М.Ю. в судовому засіданні проти заяви заперечив. Вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні. Заслухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 15 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабичем Степаном Валерійовичем посвідчено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №891, у якому прізвище, ім`я та по батькові покупця вказано як [PERSON] (а.с.5-6). На час укладення вказаного договору згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14 березня 1997 року Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області, прізвище заявника було вказано як [PERSON] (а.с. 10). 19 вересня 2023 року заявнику видано паспорт громадянина України № [NUMBER] у якому його прізвище вказано як [PERSON] (а.с.8). Таким чином у паспорті громадянина України № [NUMBER] та у правовстановлюючому документі на квартиру за адресою: [ADDRESS] прізвище заявника зазначено по різному: як [PERSON] та [PERSON] відповідно. Вказане підтверджується залученими до матеріалів справи доказами в їх сукупності, в тому числі: карткою фізичної особи платника податків [PERSON] від 29 вересня 2023 року (а.с. 9); копією паспорта громадянина України № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 8); копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я як [PERSON] (а.с. 10); копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 29 вересня 2023 року №1485791-2023 щодо [PERSON] (а.с. 11); інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06 листопада 2023 року, з якої вбачається, що у вказаних реєстрах відомості щодо прав власності [PERSON] не значаться (а.с. 21). Таким чином встановлено, що власником вказаної вище квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабичем Степаном Валерійовичем, зареєстрованого в реєстрі за №891, є [PERSON] . Але у зв`язку з неправильною вказівкою у правовстановлюючому документі його прізвища як [PERSON] замість правильного - [PERSON] заявник позбавлений можливості підтвердити, що саме він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 15 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Бабичем С.В. Позасудовим порядком заявник встановити факт належності йому правовстановлюючого документа можливості не має. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до приписів Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16.12.2009 року, на підставі рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат. Можливість внесення виправлень до договору купівлі-продажу відсутня. Тому заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовольнити, встановивши даний факт.

Outcome: approved