Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що син знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що з початку військової агресії російської федерації щодо України вона з сином переселилась на проживання в [ADDRESS] , а її чоловік - [PERSON] залишився проживати на окупованій території. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 14), відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, відповідач в матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов`язаний таку допомогу надавати. Відповідно до інформації щодо місця реєстрації проживання відповідача Управління ДМС України в Запорізькій області від 18.10.2023 року, що надана уповноваженим структурним підрозділом на запит суду, встановлено, що відповідач [PERSON] із 22.03.2006 року зареєстрований на постійне місце проживання за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" № 309 від 22.12.2022 року (із змінами та доповненнями) територія Кам`янка-Дніпровської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області із 27.02.2022 року є територією України, яка тимчасово окупована російською федерацією. Дані обставини підтверджуються даними паспорту позивачки, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.08.2022 року № 6803-7001460750, що видана позивачці уповноваженим підрозділом з питань соціального захисту населення Наркевицької селищної територіальної громади, даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст. 184 СК України). У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Крім того, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2000 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 17 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково суд враховує стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що сторони є працездатними, про наявність у них на утримианні інших непрацездатних осіб відомостей суду не надали. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням викладеного, суд, задовольняючи позов частково враховує, що позивачка, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, на підтвердження своїх доводів не надала будь-яких доказів щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі по 3000 грн. 00 коп. щомісячно та отримання відповідачем доходів, які свідчать про спроможність сплачувати аліменти в такому розмірі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial