Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за ним та його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] право постійного користування квартирою [ADDRESS] та визнати ними право на приватизацію квартири за відсутності ордеру. На обґрунтування позову зазначено, що позивач та його малолітній син постійно проживають у спірній квартирі, де позивач зареєстрований з 23.09.2014. Квартира є постійним і єдиним їхнім місцем проживання, в яку позивач був вселений ще в 1995 році як працівник військової частини [NUMBER] , оскільки був прийнятий на роботу в 1995 році учнем муляра та постійно працював на посаді техніка наглядача за будовами при військовій частині [NUMBER] до 2001 року. Будинок [ADDRESS] був військовим гуртожитком (стара назва [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 12.02.2009 № 106 гуртожитку по [ADDRESS] за клопотанням КЕВ м. Житомира надано статус житлового будинку. Згідно відповіді виконавчого комітету Житомирської міської ради від 14.04.2023 багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] вцілому належав державі України в особі Міністерства оборони Україна та перебував на балансі КЕВ м. Житомира, до комунальної власності Житомирської міської територіальної громади будинок не приймався. Після затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301 «Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків» КЕВ м. Житомира списано багатоквартирний будинок по [ADDRESS] з балансу відповідно до акту про списання від 31.07.2018, окрім 51 квартири державної форми власності, серед яких квартира [ADDRESS] також залишилася в державній формі власності. За змістом позовної заяви, позивач виконує всі обов`язки наймача квартири, ним сплачуються кошти за житлово-комунальні послуги. Для реалізації свого права на приватизацію квартири він звертався до Управління житлового господарства Житомирської міської ради із заявою про приватизацію квартири та згідно отриманої відповіді йому відмовлено в приватизації квартири у зв`язку з відсутності ордеру на квартиру. Право на безоплатну приватизацію державного житлового форнду в місті Житомирі він та його син не використали. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 27.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено судове засідання до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відзиви від відповідачів та пояснення від третіх осіб на позовну заяву до суду не надходили. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з викладених у ньому підстав. Представник відповідача Управління житлового господарства Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що спірна квартира відноситься до відомчого житлового фонду та є неприватизованою, позивач не звертався з приводу її приватизації. Представник відповідача Міністерства оборони України, будучи належним чином повідомленим про дату час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~до суду\~направив заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~ Представник третьої особи Виконавчого комітету\~Житомирської міської\~ради як\~органу опіки\~та піклуваннядо суду надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог у частині захисту прав малолітньої дитини. Представник третьої особи ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача КЕВ м. Житомира, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач постійно проживає в квартирі [ADDRESS] з 23.09.2014, а також його малолітній син [PERSON] , [INFO] з 16.05.2016 та вони зареєстровані в ній, що підтверджується копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією довідки ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 05.04.2023 № 403, копією довідки Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської\~радивід 05.10.2023 № 10-1/5952/2023 та копіями карток реєстрації особи (а. с. 10, 12, 29, 114-117). Рішенням Виконавчого комітету\~Житомирської міської\~ради від\~12.02.2009\~№ 106\~гуртожитку по\~ [ADDRESS] надано статус житлового будинку (а. с. 16). Як зазначено у відповіді Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 14.04.2023 на адвокатський запит адвоката Корзун С., Житомирською міською радою рішення про надання згоди на прийняття житлового будинку [ADDRESS] до комунальної власності Житомирської міської територіальної громади не приймалось. Міською радою та її виконавчим комітетом рішення про передачу житлового будинку за вказаною вище адресою на баланс комунального підприємства також не приймалось. Багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] вцілому належав державі Україна в особі Міністерства оборони України та перебував на балансі КЕВ м. Житомир. Після затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301 КЕВ м. Житомир списано багатоквартирний будинок з балансу відповідно до акту про списання від 31.07.2018, окрім квартир державної форми власності та службових квартир. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.05.2018 № 549 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків» ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» визначено управителем багатоквартирних будинків по об`єкту конкурсу (групі будинків) № 3, в тому числі і по зазначеному будинку, та наразі є виконавцем послуги з управління багатоквартирним будинком. За інформацією департаменту містобудування та земельних відносин міської ради, відповідно до рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 11.01.1996 № 12 «Про впорядкування адрес будівель...» (додаток № 1 до рішення) 5-ти поверховому житловому будинку [ADDRESS] була надана нова адреса: [ADDRESS] (а. с. 18). Аналогічна інформація викладена в листі Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення командування сил логістики Збройних Сил України від 31.05.2023 № 370/2/3715 (а. с. 69). В акті списання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] \~з балансу\~від 31.07.2018,\~затвердженого начальником\~КЕВ м.\~Житомир Сусом\~С.В.\~31.07.2018,\~міститься,\~зокрема,\~інформація про\~те,\~що на\~балансі КЕВ\~м.\~Житомир залишаються\~4\~службові квартири\~та 51\~квартира державної\~власності,\~серед яких\~значиться квартира\~ [ADDRESS] \~(а.\~с.\~19).\~ Право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано згідно іформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек від 24.04.2023 (а. с. 20). Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі КЕВ м. Житомир, не має статусу службової та належить до відомчого житлового фонду, право власності на неї не зареєстровано. Позивач проживає в зазначеному будинку з 1995 року за рішенням керівництва 75 УНР (військова частина [NUMBER] ) та після надання будинку статусу житлового будинку за отриманням ордеру не звертався, що зазначено в листі Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення командування сил логістики Збройних Сил України від 31.05.2023 № 370/2/3715 (а. с. 69). На ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відкриті особові рахунки, зокрема, на послуги з управління будинком, постачання електричної енергії, послуги розподілу (доставки) газу, оплати за спожитий газ, послуги з водопостачання та відведення, послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів і заборгованість зі сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги відсутня (а. с. 23-28). Позивач та його малолітній син [PERSON] не використали право на приватизацію державного житлового фонду в м. Житомирі відповідно до виданої Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради довідки від 21.04.2023 № 3-543 (а. с. 30). Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 3\~ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст. 61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст.\~63\~ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Частинами 1, 2 ст.\~64\~ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.\~64\~ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже, і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї. При розгляді справ цієї категорії слід враховувати також правовий висновок Верховного Суду України щодо співвідношення факту реєстрації і проживання у житлі, викладений у постанові від 30.01.2013 в справі № 6-125цс12, який полягає у тому, що відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Із досліджених судом доказів вбачається, що позивач законно вселився та постійно протягом тривалого часу проживає в квартирі [ADDRESS] , яка перебуває в державній власності та належить до відомчого житлового фонду Міністерства оборони України, разом зі своїм малолітнім сином, та реєстрація їхнього місця проживання за цією адресою проведена компетентним органом. Такі обставини ніким не спростовується та не заперечуються, тому суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт користування ними цим житловим приміщенням правомірно. З огляду на те, що позивач та його малолітній син мають постійне місце проживання в спірній квартирі, що зареєстроване у встановленому законом порядку, тривалий час користуються таким нерухомим майном, вони мають беззаперечне право на його приватизацію. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 30.01.2013 в справі № 6-125цс12.

Outcome: approved