Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

ТОВ «Торговий дім Любарт» через свого представника звернулося до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що 01.11.2021 року між ТОВ «Торговий дім Любарт» та [PERSON] укладено договір оренди №35/21 від 01.11.2021 року, предметом якого є передача у тимчасове користування нерухомого майна для зберігання овочів (підвального приміщення з транспортером, площею 125 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] ). Договір укладено на один рік (з автоматичною пролонгацією на такий же термін). Враховуючи що сторони не були проти розірвання договору, оренда діє до 01.11.2023 року. Розмір оренди становить 2500 грн. на місяць. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання не виконує (орендні платежі сплачено лише за шість місяців). Станом на 21 серпня 2023 року заборгованість [PERSON] складає 37500 грн. (плата з березня 2022 року по липень 2023 року). 22.02.2023 року відповідачу вручено претензію та акт звірки, однак погашення заборгованості в добровільному порядку не відбулось. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість у вказаній сумі, пеню в розмірі 94650 грн., суму 3% річних в розмірі 776,10 грн., інфляційні витрати в розмірі 2237,57 грн., а також суму понесених судових витрат. Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. В письмовій заяві представник позивача вимоги підтримує, просить здійснювати розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з`явилась у судове засідання, про дату,час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Правом подачі відзиву не скористалась. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.11.2021 року між ТОВ «Торговий дім Любарт» та [PERSON] укладено договір оренди №35/21 від 01.11.2021 року, предметом якого є передача у тимчасове користування нерухомого майна для зберігання овочів, а саме: підвального приміщення з транспортером, площею 125 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Згідно акту здачі-приймання від 01.11.2021 року відповідач прийняла у тимчасове користування приміщення, що є предметом договору (а.с.12). Згідно п. 4.1. - 4.2. договору оренди, термін оренди складає один рік (з автоматичною пролонгацією на такий же термін). Оскільки сторони не були проти розірвання договору, оренда діє до 01.11.2023 року. Розмір оренди становить 2500 грн. на місяць (20 грн. за 1 кв.м. на місяць, згідно п. 5.1. договору). Згідно п. 7.1. договору встановлено обов`язок орендаря своєчасно здійснювати орендні платежі. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 9.3. договору). Згідно даних журналу проводок Демчик О.Ю. здійснила оплату за шість місяців оренди (листопад, грудень 2021 року та січень, лютий, серпень, вересень 2022 року) (а.с.13-18). В порушення умов договору, орендні платежі з березня 2022 року орендарем не здійснювались (за виключенням оплати за серпень та вересень 2022 року) (а.с.19). Відтак, станом на дату звернення позивача до суду заборгованість [PERSON] по оренді становить 37500 грн. (березень-липень, жовтень-грудень 2022 року, січень-липень 2023 року). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором оренди наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України врегульовано що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інакше не встановлено Договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що на дату звернення позивача до суду сума пені за прострочення оренди зі сторони відповідача (з урахуванням п. 9.3. договору оренди) становить 94650 грн., інфляційні витрати складають 2237,57 та три відсотки річних становлять 776,10 грн. (а.с.7-9). Розрахунок, проведений позивачем, відповідачем не спростовано, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved