Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

23 червня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує наступним. Позивачка є потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12022175550000063 від 15.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. 27 червня 2020 року відповідачка [PERSON] , підкравшись до [PERSON] зухвало наділа їй на голову старе іржаве відро, наповнене коров`ячими сечею й фекаліями та певний час силою утримувала його на голові, змушуючи позивачку в такий спосіб вдихати насичений смердючий запах вмісту відра. При цьому [PERSON] поранила її скроню зазубриною, розвернутою всередину відра, спричинивши тим самим сильну кровотечу й потрапляння нечистот у відкриту рану. Ці події відбувалися в присутності свідків на [ADDRESS] , яка межує із сільським пасовищем для випасу громадської худоби. Після цього [PERSON] з місця події зникла, позивачці жодним чином не допомогла і до теперішнього часу навіть не вибачилась, хоча знала, що позивачка є вчителькою-пенсіонеркою й раніше навчала у школі сина відповідачки. Через хуліганський вчинок [PERSON] у присутності односельців, вчинений у жахливий спосіб, позивачка перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, адже через поранення скроні, що спричинило сильну кровотечу та потрапляння нечистот у відкриту рану, можна було очікувати будь-яких неприємностей для здоров`я. Також позивачка певний час лікувалася та купувала ліки в аптеці. Завдані [PERSON] моральні страждання спричинили суттєві зміни у житті позивачки: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, знижений та нестійкий настрій, порушення сну та неприємні сновидіння, нервозність та дратівливість. Крім того, вона досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою відповідачки та переживає щодо своєї соціальної репутації, оскільки [PERSON] через своїх подруг поширила серед мешканців села Слобідка недостовірну інформацію про те, що нібито позивачка образила її, вживаючи ненормативну лексику під час спілкування. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень та судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги та підтвердила обставини, на які посилалась в уточненій позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково та пояснила наступне. 27 червня 2020 року вона випасала стадо корів. Одна корова, яка належала позивачці, раніше стада пішла додому, про що по телефону вона дізналася від родички. Однак [PERSON] звинуватила відповідачку у тому, що корова зникла, при цьому безпідставно почала лаятися на її адресу. Відповідачка взяла вдома відро, наповнене коров`ячими сечею та принесла його на місце, де виганяли корів на пасовище. Дочекавшись [PERSON] , яка виганяла своїх корів, вона наділа відро на голову позивачці та пішла додому. Крові на голові позивачки вона не бачила. Подія сталася у присутності односельців, які виганяли корів на пасовище. Вважає, що конфлікт спровокувала саме позивачка, яка постійно конфліктує та ображає її. Заслухавши позивачку, відповідачку, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. 27 червня 2020 року близько 14 години 00 хвилин, відповідачка [PERSON] , перебуваючи на вулиці Луговій у селі Слобідка Миргородського району, підійшла до [PERSON] та наділа їй на голову відро, наповнене коров`ячими випорожненнями. Ці події відбулися в присутності інших мешканців села. Даний факт визнають обидві сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Після цього позивачка звернулася до травмпункту Миргородської ЦРЛ. Було діагностовано садно, що розташоване в лівій скроневій ділянці, яке в сукупності з іншими тілесними ушкодженнями, завданими іншими особами, по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя в момент спричинення відповідно до висновку експерта № 232 (а.с. 31-33). Суду не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] поранила скроню позивачці зазубриною, розвернутою всередину відра, спричинивши тим самим сильну кровотечу й потрапляння нечистот у відкриту рану. Окрім того, не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачка певний час лікувалася і придбавала ліки в аптеці. Суд погоджується, що діями відповідачки [PERSON] було завдано моральних страждань, спричинених негативними переживаннями, так як подія сталася вдень на вулиці села у присутності односельців. Позивачка отримала тілесні ушкодження та пережила емоційний стрес, відчуває почуття приниженої гідності, образи та обурення поведінкою [PERSON] . Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Разом з тим, в силу п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнового) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що в результаті дій відповідачки позивачці була завдана шкода здоров`ю, позивачка відчула сильний фізичний біль та нервовий зрив, тому суд вважає встановленим, що в результаті дій [PERSON] позивачці завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивачки. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер заподіяної позивачу шкоди, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень, суд задовольняє частково у сумі 10000 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд пропорційно задоволеним позовним вимогам стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 214 гривень 72 копійки.

Outcome: partial