Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачка зазначає, що її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за життя, а саме 26 листопада 1970 року було отримано квартиру [ADDRESS] , в якій також зареєстровані вона та відповідач по справі [PERSON] . Також вказує, що [PERSON] не проживає в помешканні за місцем реєстрації, не несе витрат на його утримання, при цьому, його місце проживання їй невідоме. Особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Реєстрація відповідача у вказаній вище квартирі створює перешкоди в користуванні нею, зокрема позбавляє можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 липня 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 жовтня 2023 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивачки [PERSON] про виклик та допит свідків. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Додатково вказала, що відповідач по справі [PERSON] є сином її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Також зазначила, що [PERSON] ніколи не проживав за місцем реєстрації, виховувався батьком, при цьому, адреса його місця перебування їй невідома. В квартирі [ADDRESS] , вона проживає одна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою реєстрації місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення\~позивачки,\~оцінивши показання\~свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26 листопада 1970 року було видано ордер №49 серії 023 громадянину [PERSON] , сім`я якого складається з 3 людей, на 2 кімн. загальною житловою площею 29,45 кв.м. в квартирі [ADDRESS] . У відповідності до наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , з 01 червня 1985 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту, складеного працівниками ТОВ Керуюча компанія КомЕнерго-Житомир від 28 березня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , з дати реєстрації місця проживання - більше десяти років. Оскільки [PERSON] не проживає в помешканні наданому батьку позивачки на підставі ордеру №49, остання звернулась до суду із цим позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Нормами статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ч.4\~ст.9\~Житлового кодексу\~України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , пояснила, що проживає в [ADDRESS] , та є двоюрідною сестрою батька позивачки [PERSON] . Також вказала, що [PERSON] є сином її двоюрідної племінниці [PERSON] , при цьому, його вона бачила всього кілька разів, востаннє більше десяти років тому, за місцем реєстрації він не проживав жодного дня. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , пояснила, що проживає в [ADDRESS] , та підтримує з позивачкою добросусідські відносини. Їй відомо, що [PERSON] є сином сестри [PERSON] - [PERSON] , яка вже померла. Також вказала, що [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання вона ніколи не бачила, в квартирі [PERSON] проживає одна. Суд також бере до уваги, що наявність реєстрації відповідача [PERSON] (без проживання) у квартирі, яка була надана померлому батьку позивачки [PERSON] - [PERSON] на підставі ордеру №49 від 26.11.1970, та в якій позивачка зареєстрована, створює перешкоди [PERSON] у користуванні житлом та у отриманні субсидії, а також покладає на позивачку обов`язки зі сплати додаткових коштів за комунальні послуги, нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, які б мав нести, в тому числі, і відповідач [PERSON] . Враховуючи наведене у сукупності, підтвердження показами свідків та актом від 28 березня 2023 року факту не проживання [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , понад десять років, відсутність встановлених судом поважних причин його не проживання понад шість місяців, суд дійшов висновку про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позову.

Outcome: approved