Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішень, державного акту. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що на підставі заяви [PERSON] від 03 лютого 2006 року прийнято рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2449 від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам в м. Боярка», яким позивачу надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. Пунктами 2 та 3 цього рішення на [PERSON] покладено обов`язки власника відповідно до ст.ст. 91, 140, 143 ЗК України. В свою чергу, на підставі вказаного рішення розроблено проект (договір № 7/22 від 15 липня 2008 року з ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи») землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1000 га на масиві Лисенка у м. Боярці, отримано всі необхідні дозволи та узгодження, в результаті чого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 32224100300:01:024:0166. Перебування вказаної спірної земельної ділянки у використанні позивача, окрім іншого, підтверджується актами депутатів Боярської міської ради, квитанціями про сплату електроенергії. Для об`єктивного вирішення даного спору неможливо оминути наступні обставини, а саме, що законність рішень 47 сесії ІV скликання була предметом судових досліджень. Так, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2006 року у справі № 2-а-167 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Боярської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень ради від 09 березня 2006 року щодо дострокового припинення його повноважень як секретаря міської ради та обрання іншого секретаря, зміну запису в трудові книжці щодо причин та дати звільнення. Відповідно до зазначеної постанови [PERSON] просив скасувати рішення Боярської міської ради №№ 47/2, 47/3, 47/4 від 09 березня 2006 року, якими припинено його повноваження як секретаря Боярської міської ради та обрання іншого секретаря. У подальшому, постановою Апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року у справі № 22АС-139/2006 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та визнано неправомірними всі рішення, прийняті 47 сесією IV скликання Боярської міської ради, визнані незаконними та скасовані, у тому числі, і рішення 47 сесії ІV скликання Боярської міської ради від 13 березня 2006 року, якими мешканцям м. Боярка надано у власність земельні ділянки та дозволи на розробку проектів землеустрою щодо цих земельних ділянок. Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 14 березня 2007 року скасовано постанову апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року, a справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2007 року позов [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду від 08 червня 2006 року без змін. Тобто, судом не визнано, що вищевказані рішення винесені з перевищенням повноважень Боярської міської ради 4 скликання. У подальшому рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 лютого 2011 року № 6/268 було скасовано рішення 47 сесії 4 скликання Боярської міської ради від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо і відведення земельної ділянки у власність громадянам міста Боярка» для ведення особистого» селянського господарства [ADDRESS] , громадянам згідно додатку 1. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року та Вищим адміністративним судом України від 11 листопада 2014 року у справі № 369/2229/13-а, визнано незаконним, протиправним та нечинним пункт 1 вищевказаного рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 лютого 2011 року № 2/268, в саме в частині відміни всіх рішень міської ради від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам міста Боярка для ведення особистого селянського господарства м. Боярка на масиві [PERSON] ». Рішенням 36 сесії V скликання Боярської міської ради № 36/1665 від 10 грудня 2008 року [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га, яка розташована в [ADDRESS] , масив [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. В подальшому, рішенням 2 сесії VI скликання Боярської міської ради № 2/98 від 23 листопада 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,1000 га, яка розташована в [PERSON] , масив [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Боярської міської ради. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримав державний акт серії № 272708 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222410300:01:024:0202. Отже, рішеннями 36 сесії V скликання Боярської міської ради № 36/1665 від 10 грудня 2008 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою та 2 сесії VI скликання Боярської міської ради № 2/98 від 23 листопада 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 гa, в розташована в [ADDRESS] , масив [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Боярської міської ради [PERSON] за наявності чинного рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2449 від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам в м. Боярка», яким надано позивачу земельну ділянку. Таким чином, приймаючи рішення 47 сесії ІV скликання № 47/2449 від 13 березня 2006 року про надання позивачу земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою Боярська міська рада діяла в межах своїх повноважень та відповідно до ст.ст. 81, 116, 118 ЗК України, а тому постановлення цією ж радою рішення про надання у власність та надання дозволу на розробку проекту землеустрою тієї ж земельної ділянки іншій особі [PERSON] є передчасним і прийнятим всупереч вимогам чинного законодавства. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а тим більше рішення про надання у власність, що відповідає чинному законодавству на момент його прийняття, та в якому не встановлені строки його виконання, не може бути скасовано рішенням цієї ж ради. [PERSON] була передана земельна ділянка з індивідуальними ознаками у власність, на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] . Радою не вирішувалось питання про вилучення у позивача спірної земельної ділянки, тобто, не було дотримано порядку вилучення земельних ділянок у попереднього користувача, рішення було чинне та позивач виготовляла проект, тому фактично міська рада двічі передала одну й ту ж земельну ділянку, що беззаперечно порушує право [PERSON] . Позивачу надано не лише дозвіл на розробку проекту землеустрою, а спірну земельну ділянку передано у власність, що підтверджено судовими рішеннями у адміністративній справі. Рішення ради про надання цієї землі іншій особі є незаконним та порушує права позивача, тому наявні усі обставини визнати спірні рішення ради незаконними та скасувати, а виданий на їх підставі державний акт недійсними та скасувати. За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд: - усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га в м. Боярка, масив [PERSON] , шляхом визнання незаконним та скасування рішення 36 сесії 5 скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 36/1665 від 10 грудня 2008 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,1000 га в [ADDRESS] , гр. [PERSON] »; - усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га м. Боярка, масив [PERSON] , шляхом визнання незаконним та скасування рішення 2 сесії VI скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2/98 від 23 листопада 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , гр. [PERSON] »; - усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га в м. Боярка, масив [PERSON] , шляхом визнання недійсним виданого [PERSON] , державного акту серії ЯЛ № 272708 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером 3222410300:01:024:0202 та скасування його державної реєстрації. Ухвалою від 07 грудня 2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Усатова Д.Д. відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 12 січня 2021 року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в м. Боярка, масив [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 3222410300:01:024:0202, державний акт серії ЯЛ № 272708. Заборонено [PERSON] вчиняти буд-які дії щодо земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 3222410300:01:024:0202, державний акт серії ЯЛ № 272708. Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 07 травня 2021 року витребувано у Боярської міської ради Фастівського району Київської області належним чином завірені копії: - рішення № 47/2449 Боярської міської ради від 13 березня 2006 року щодо надання у власність земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] ; - рішення Боярської міської ради № 09/425 від 21 грудня 2006 року щодо визнання рішення 46 сесії Боярської міської ради 4-го скликання, які не оформлені в установленому порядку та відсутні в міськраді не чинними; - рішення Боярської міської ради № 8/424 від 30 листопада 2006 року про прийняття до відому постанови апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року та визнання рішення 47 сесії Боярської міської ради 4 скликання не чинними; - рішення Боярської міської ради № 15/852 від 07 червня 2007 року про надання спірної земельної ділянки ТОВ «Арсенал 777». Витребувано в міськрайонному управлінні у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені технічну документацію із землеустрою на підставі якої був присвоєний земельні ділянці [PERSON] кадастровий номер 32224100300:01:024:0166 та повідомити коли та ким він (кадастровий номер) був наданий. 07 травня 2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що Боярська міська рада не мала повноважень щодо надання у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] , тобто, приймати рішення 13 березня 2006 року. В [PERSON] не виникло право власності на земельну ділянку, що знаходиться на масиві Лисенка в м. Боярці, оскільки вона не провела відповідну процедуру щодо виготовлення проекту землеустрою цієї земельної ділянки та не провела її державну реєстрацію. У позивача на спірну земельну ділянку прав не виникло, тому й не було порушено її права оскаржуваними нею рішеннями Боярської міської ради та державним актом на право власності на земельну ділянку. Твердження позивача, що на момент прийняття Боярською міською радою рішення № 36/1665 від 10 грудня 2008 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] та рішення № 2/98 від 23 листопада 2010 року щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] було чинне рішення № 47/2449 Боярської міської ради від 13 березня 2006 року щодо надання у власність земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] не відповідає дійсності. Так, рішення № 47/2449 Боярської міської ради від 13 березня 2006 року щодо надання у власність земельної ділянки та дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] відмінялось три рази, в тому числі, і в судовому порядку. Відповідно до рішення Боярської міської ради № 09/425 від 21 грудня 2006 року рішення 46 сесії Боярської міської ради 4-го скликання, які не оформлені в установленому порядку та відсутні в міськраді, вважати не чинними, та визнано, що Боярською міською радою 4 скликання було проведено 46 сесій. Постановою апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року дії Боярської міської ради Київської області по скликанню та проведенню 9 березня 2006 року засідання позачергової 47 сесії Боярської міської ради 4 скликання визнано неправомірними, рішення прийняті позачерговою 47 сесією Боярської міської ради 4 скликання визнано незаконними і скасовані. 30 листопада 2006 року рішенням Боярської міської ради 5 скликання № 8/424 прийнято до відому постанову апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року та визнано рішення 47 сесії Боярської міської ради 4 скликання не чинними, а дії Боярської міськради по її скликанню та проведенню незаконними. В подальшому спірна земельна ділянка надавалась згідно рішення 65 Боярської міської № 15/852 від 07 червня 2007 року ТОВ «Арсенал 777», і лише 10 грудня 2008 року [PERSON] [PERSON] також подав заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON] . Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи №281 від 07 вересня 2021 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2021року, який проведений, у зв`язку з прийняттям рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 липня 2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді [PERSON] та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді внесення подання Вищій раді правосуддя про звільнення з посади судді; відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року прийнято до розгляду цивільну справу №369/15504/20 та призначено судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 18/2021 заведеної 03 серпня 2021 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року залучено до участі в цивільній справі № 369/15504/20 за позовом [PERSON] до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] , про визнання недійсним та скасування рішень, державного акту, співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином. Представник позивача подала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Боярської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник відповідача просив розглядати справи без його участі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 13 березня 2006 року прийнято рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради № 47/2449 «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам в м. Боярка», яким [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. Пунктами 2 та 3 цього рішення на [PERSON] покладено обов`язки власника відповідно до ст.ст. 91, 140, 143 ЗК України. Відповідно до рішення позачергової 47 сесії першого пленарного засідання «Про дострокове припинення повноважень секретаря ради [PERSON] » та враховуючи факт непередачі новообраному секретарю ради документації Боярська міська рада своїм рішенням від 13 березня 2006 року № 47/2591 вирішила вважати дійсними рішення 47 сесії ради та наступних сесій 4 скликання, розпорядчі, фінансово-банківські документи, на яких підпис завірений печаткою «Виконавчий комітет Боярської міської ради». Рішенням Боярської міської ради 8 сесії 5 скликання від 30 листопада 2006 року № 08/424 було визнано нечинними рішення останньої 47 сесії 4 скликання Боярської міської ради, зокрема, і рішення про надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Рішенням Боярської міської ради 9 сесії 5 скликання від 21 грудня 2006 року № 09/425 вирішено вважати, що Боярською міською радою 4 скликання було проведено 46 сесій. У той же час, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2006 року у справі № 2-а-167 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Боярської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень ради від 09 березня 2006 року щодо дострокового припинення його повноважень як секретаря міської ради та обрання іншого секретаря, зміну запису в трудові книжці щодо причин та дати звільнення. Стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до вищезазначеної постанови [PERSON] просив скасувати рішення Боярської міської ради № № 47/2, 47/3, 47/4 від 09 березня 2006 року, якими припинено його повноваження як секретаря Боярської міської ради та обрання іншого секретаря. Постановою апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року у справі № 22АС-139/2006 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та визнано неправомірними всі рішення, прийняті позачерговою 47 сесією IV скликання Боярської міської ради, визнані незаконними та скасовані, у тому числі, і рішення 47 сесії IV скликання Боярської міської ради від 13 березня 2006 року, якими мешканцям м. Боярка надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 березня 2007 року постанову апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2006 року скасовано, а справу передано на новий розгляд. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2007 року позов [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2006 року без змін. У подальшому рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 лютого 2011 року № 6/268 було скасовано рішення 47 сесії 4 скликання Боярської міської ради від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо і відведення земельної ділянки у власність громадянам міста Боярка» для ведення особистого» селянського господарства м. Боярка на масиві [PERSON] , громадянам згідно додатку 1, як рішення які є з перевищенням повноважень Боярської міської ради 4 скликання і суперечить чинному законодавству. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року, визнано незаконним, протиправним та нечинним пункт 1 рішення чергової 6 сесії VІ скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 лютого 2011 року № 6/268, а саме в частині відміни рішення 47-ої сесії ІV скликання Боярської міської ради від 13 березня 2006 року «Про надання земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам міста Боярка» для ведення особистого селянського господарства в м. Боярка на масиві [PERSON] , громадянам згідно з додатком 1, який є невід`ємною частиною даного рішення. Рішенням 36 сесії V скликання Боярської міської ради № 36/1665 від 10 грудня 2008 року [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га, яка розташована в [ADDRESS] , масив [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням 2 сесії VI скликання Боярської міської ради № 2/98 від 23 листопада 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,1000 га, яка розташована в [PERSON] , масив [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Боярської міської ради. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримав державний акт серії № 272708 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована в м. Боярка, масив [PERSON] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222410300:01:024:0202. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого за заповітом є [PERSON] , який 26 січня 2022 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин відповідно до закону. Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що передача у власність земельних ділянок громадянам та юридичним особам належить до виключної компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад (їх сесій). Згідно з пунктом б частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами урегульовано статтею 118 ЗК України, вимогами якої визначено процедуру подачі заяви щодо вибору місця розташування земельної ділянки та її розгляду, отримання дозволу, розроблення та погодження проекту відведення земельної ділянки у власність. Отже, правовою підставою набуття права власності на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та затвердження цього проекту і надання її у власність. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2006 року [PERSON] звернулася до Боярської міської ради із заявою про надання у власність земельної ділянки площею 0,1 га на масиві « [INFO] » під забудову. Рішенням Боярської міської ради від 13 березня 2006 року № 47/2449 надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1000 кв. м за вказаною адресою, для ведення особистого селянського господарства. На виконання цього рішення [PERSON] 15 липня 2009 року уклала із проектною організацією договір на виготовлення проекту землеустрою № 7/22, яка виготовила проект щодо відведення у власність землі. Проте, радою указаний проект не був затверджений. Разом з тим, рішення Боярської міської ради від 13 березня 2006 року № 47/2449 фактично виконано позивачем, оскільки [PERSON] зайняла надану їй земельну ділянку та розпочала розробку проекту землеустрою у 2009 році. Судом встановлено, що рада не мала законних підстав для винесення рішення від 10 грудня 2011 року № 6/268 в частині відміни всіх рішень від 13 березня 2006 року про надання, зокрема, позивачу земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки таке рішення може бути скасовано виключно в судовому порядку за наявності передбачених законом підстав. Отже, рішенням Боярської міської ради від 10 грудня 2008 року № 36/1665 надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за наявності чинного рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] від 13 березня 2006 року № 47/2449. Суд приходить до висновку про те, що під час прийняття рішення про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки рада діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог статей 116, 118 ЗК України, а тому постановлення цією ж радою рішення про надання дозволу іншій особі [PERSON] на розроблення проекту відведення тієї ж земельної ділянки є передчасним і прийнятим всупереч вимогам чинного законодавства. Під час розгляду справи судом відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Залежно від обставин справи вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку суд може кваліфікувати як негаторний позов. Такий позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. При цьому негаторний позов (ст. 391 ЦК України) - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Натомість, предметом віндикаційного позову (ст. 387 ЦК України) є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16-ц викладено правовий висновок про те, що відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на таке майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. У таких випадках підлягає застосуванню стаття 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов). Питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18). Зокрема, в пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду. Позивач, будучи землекористувачем земельної ділянки та розробивши проект землеустрою на неї, може вимагати усунення порушення її права на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 2 522 грн. 40 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 261,20 грн. з кожного.

Outcome: approved