Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є батьком їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , повнолітня, є студенткою 3 курсу Українського державного університету ім.. Драгоманова. [PERSON] навчається в 11 класі Іванківського ліцею № 1. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, знаючи, що його діти потребують батьківської уваги і допомоги. Відповідач має достатньо коштів для забезпечення себе, і їх спільних дітей. Будь-який інших стягнень з відповідача не проводиться. Позивач працює, але враховуючи незначний розмір доходу, який отримує, вона не може самостійно забезпечувати достатні умови для виховання та проживання своїх дітей, тому просить суд стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частини з усього його заробітку (доходу) щомісячно, на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року було ухвалено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 20-21/. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, сторони в поданій позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 11, 12/. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період часу з 20 грудня 2001 року по 26 грудня 2022 року /а.с. 7-8/. Відповідно до положень ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1-2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки, виданої Комунальним підприємством Іванківської селищної ради «Виробниче управління житлово-комунального господарства» слідує, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з [PERSON] /а.с. 13/. Згідно статті 141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних батьків,\~доньки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки за № 133 від 13.09.2023 року, виданої Українським державним університетом імені Михайла Драгоманова, слідує, що [PERSON] дійсно є студентом 3 курсу бакалаврського рівня освіти денної форми навчання Факультету технології та дизайну Українського державного університету імені Михайла Драгоманова. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року /а.с. 17/. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач довідку про свої доходи не надав суду. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 02 жовтня 2023 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дітей з 02 жовтня 2023 року. Згідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. З наданого відповідачем пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] являється інвалідом ІІ групи. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Враховуючи вимоги п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» суд вважає за доцільне, звільнити [PERSON] від сплати судового збору. Вимогою ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, як відповідач, є інвалідом 2 групи, звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved