Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просив припинити договір іпотеки №33/212/Н/З-06 від 10 серпня 2006 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» та скасувати обтяження кв. [ADDRESS] , тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 3582424, зареєстроване 10 серпня 2006 року о 09:42:41 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною; підстава обтяження: договір іпотеки, 3121у, 10 серпня 2006 року, [PERSON] , [ADDRESS] , заявник [PERSON] , власник [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що після дострокового виконання ним в жовтні 2009 року зобов`язання за кредитним договором від 10 серпня 2006 року та повернення кредитних коштів ВАТ «Кредитпромбанк», не дивлячись на повернення йому оригіналів документів про право власності на кватиру та існування повідомлення про зняття заборони відчуження нерухомого майна, іпотечне обтяження донині є зареєстрованим, що порушує його право власності. Оскільки згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. №16/01-16 від 23 лютого 2022 року, в позасудовому порядку припинити зазначене обтяження він можливості немає, через неможливість забезпечення особистої присутності представника ВАТ «Кредитпромбанк», який ліквідовано, та неможливість забезпечення подання відповідних документів, порушив питання про захист і визнання своїх прав на нерухоме майно в судовому порядку. Представник відповідача подав суду відзив, в якому зазначив, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02 червня 2015 р. № 353 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2015 р. № 112, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "«Кредитпромбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Тімоніна Олександра Олексійовича. На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. п. ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 16 травня 2019 року №1208 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк» строком на один рік з 03 червня 2019 року до 02 червня 2020 року включно. В подальшому, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №325 від 11 лютого 2020 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк». Відповідно до зазначеного рішення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» з 25 лютого 2020 року призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Луньо Іллю Вікторовича, якому делеговані всі повноваження ліквідатора ПАТ «Кредитпромбанк». Відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 01 жовтня 2020 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1000701110060002930 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Кредитпромбанк», як юридичної особи, а отже, ліквідаційна процедура банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Кредитпромбанк» припинено. Також зазначив, що Верховний Суд неодноразово підкреслював, що учасниками (сторонами) судових спорів з приводу укладання, зміни, виконання, припинення або розірвання договорів є, передусім, сторони таких договорів. Фактичними обставинами даної цивільної справи підтверджується та не заперечується позивачем, що спірні правовідносини виникли на підставі укладеного з ТОВ «Кредитпромбанк» кредитного договору та договору іпотеки. 3 наданих позивачем документів не вбачається участь у спірних правовідносинах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а ні на етапі укладання, а ні на етапі виконання. Наведене вище у сукупності свідчить про безпідставність позовних вимог у даній цивільній справі саме до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який не є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк». Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є, а ні учасником спірних правовідносинах, які склалися, а ні стороною правочину з приводу виконання якого виник спір. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою - юридичною особою публічного права, що виконує спеціальні функції держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI, який набрав чинності 21 вересня 2012 року та у відповідності з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень якого ініційовані до набрання ним чинності процедури ліквідації банків здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом. Таким чином, Фонд гарантування не є правонаступником неплатоспроможних банків, а відповідно не є стороною договорів, які укладалися між банком та позивачем. Просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги звернені до неналежного відповідача. Представник відповідача подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. 18 березня 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ВАТ "Кредитпромбанк", який ліквідований. 3 матеріалів справи слідує, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в період виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Кредитпромбанк», не виконав зобов?язань щодо вжиття заходів для зняття заборони відчуження нерухомого майна, яка все ще є чинною, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна. Після повного виконання позивачем зобов?язань перед банком, припинення договору іпотеки повинно було відбутися без будь-яких додаткових дій з боку боржника, адже саме на вигодоотримувача після виконання боржником своїх зобов?язань покладається обов?язок припинити обтяження, накладені з метою виконання кредитного зобов?язання. Крім того зазначив, що позивач повністю погасив заборгованість перед ВAT «Кредитиромбанк», проте Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не надіслав нотаріусу повідомлення про припинення іпотечного договору для зняття заборони відчуження майна, а на даний час ліквідацію вказаного банку завершено. 3 огляду на наведене позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном і не має можливості припинити іпотечне обтяження в позасудовому порядку, коли ліквідатором банку та останнім відомим його правонаступником є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Позивач та його представник в суді позов підтримали та просили його задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача в суді проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 04 липня 2002 року [PERSON] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу зареєстрованого за №2912 придбав квартиру [ADDRESS] . 10 серпня 2006 року Між [PERSON] та ВАТ «Кредипромбанк» укладено кредитний договір №49.28/212/С-П-06, відповідно до якого банк йому надав кредитні кошти в розмірі 15 000 доларів США. Того ж дня, для забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №33/212/Н/З-06, відповідно до якого позивач передав в іпотеку кв. [ADDRESS] , з терміном дії договору до повного виконання іпотекодавцем та іпотекодержателем зобов?язань за кредитним договором (пункт 1.1 договору іпотеки). На період дії цього договору накладається заборона на відчуження предмету іпогеки (пункт 2.4 договору іпотеки). 13 листопада 2009 року у зв`язку з виконанням [PERSON] зобов`язання за кредитним договором від 10 серпня 2006 року, ВАТ «Кредитпромбанк» направлено до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. повідомлення про зняття заборони на відчуження нерухомого майна з державного реєстру заборон на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . З листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49-036-1622/22 від 07 липня 2022 року вбачається, що 01 жовтня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення банку, як юридичної особи. Отже, ліквідація банку вважається завершеною, Банк ліквідованим, а повноваження фонду, як ліквідатора ПАТ «Кредитпромбанк», припинені. Відтак, починаючи з 01 жовтня 2020 року від імені банку жодних документів не видається. Проте, відповідно до електронних відомостей наявних y Фонді встановлено, що кредитні зобов?язання [PERSON] за кредитним договором №49.28/212/C/II-06 від 10 серпня 2006 року перед ПАТ «Кредитпромбанк» виконано в повному обсязі, фінансові претензії стосовно цього кредитного договору відсутні. Відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон про іпотеку), іпотека має похідний характер від основного зобов?язання і є дійсною до припинення основного зобов?язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно приписів ч. п. ст. 17 Закону «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов?язання. Таким чином, для вирішення питання про зняття заборони відчуження неру-хомого майна та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заінтересованій особі необхідно звернутися до будь-якої державної нотаріальної контори. Відповідно до листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №16/01-16 від 23 лютого 2022 року, приватний нотаріус повідомила, що для припинення обтяження заборони відчуження та іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень згідно ст.ст. 34, 74 Закону України «про нотаріат», п. 5 Глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України необхідно: особиста присутність однієї із сторін договору іпотеки з оригіналами документів, які встановлюють особу (для фізичної особи: паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його уповноваженого представника з оригіналами нотаріально посвідченої довіреності та паспорту; для юридичної особи: виписка, статут, протокол, паспорт директора юридичної особи або його уповноваженого представника з оригіналами нотаріально посвідченої довіреності та паспорту); оригінал повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення кредиту, повідомлення про припинення іпотечного договору тощо, та документи, які підтверджують повноваження особи, яка підписала повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення кредиту; оригінал договору іпотеки, посвідченого мною 10 серпня 2006 року за реєстровим №3121y. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №343054055 від 16 серпня 2023 року встановлено, що приватним нотаріусом Чернокур О.М. 10 серпня 2006 року на кв. [ADDRESS] накладено обтяження на підставі договору іпотеки від 10 серпня 2006 року №3121у. З листа Національного банку України №1-17/3 від 17 жовтня 2023 року встановлено, що 02 червня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову №353 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк". Відповідно до статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду звіту про виконання ліквідаційної процедури та ліквідаційного балансу. 03 червня 2015 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №112 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Кредитпромбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку". 18 березня 2021 року Комітет Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем прийняв рішення №\~104 щодо виключення з Державного реєстру банків відомостей про ПАТ "Кредитпромбанк" у зв?язку з завершенням процедури його ліквідації. Станом на 25 жовтня 2023 року Державний реєстр банків містить відомості про те, що 18 березня 2021 року ПАТ "Кредитпромбанк" виключено з Державного реєстру банків на підставі Рішення №104. Станом на 25 жовтня 2023 року Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації Національним банком України банку, що став правонаступником ПАТ "Кредитпромбанк". Так, згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Відповідно до Протоколу першого ст. 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, з 2009 року іпотечне обтяження накладене на квартиру [ADDRESS] все ще не припинено, не дивлячись на своєчасне, дострокове виконання позивачем основного зобов`язання та повернення кредитних коштів ВАТ «Кредитпромбанк», в зв`язку з чим в спірних правовідносинах має місце недотримання вказаних вище вимог Закону та порушення прав позивача. При цьому, позивач позбавлений можливості припинити обтяження в позасудовому порядку, що вбачається з листа нотаріуса №16/01-16 від 23 лютого 2022 року, коли позивач всі вимоги для зняття нотаріусом обтяження самостійно виконати не може, що є передумовою порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Виходячи з характеру спірних правовідносин, які за своїм характером є майновими і стосуються існування реєстрації іпотечного обтяження, суд вважає, що єдиним останнім правонаступником кредитора, який може і повинен відповідати за цим позовом є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому, з огляду на вказаний характер спору, підстави позову та його предмет, встановлено, що зі спірних правовідносин не вбачається того, що відповідачем у справі може бути третя особа приватний нотаріус, який не повинен бути відповідачем за такою категорією справ. В даному випадку підставою позову не є оскарження дій нотаріуса, внаслідок недотримання порядку вчинення нотаріальних дій згідно Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Виходячи з характеру виниклих спірних правовідносин, повноваження нотаріуса зводяться лише до вчинення відповідних реєстраційних дій на підставі поданих кредитором документів. Таким чином, враховуючи майновий характер спору, коли власник має право на захист від порушень не пов`язаних з позбавленням права володіння, єдиним ефективним способом захисту є припинення іпотеки та існуючого обтяження, в яких нотаріус, як реєстратор не може виступати відповідачем, і вказаний спосіб захисту є адекватним змісту порушеного права. Разом з тим, у відповіді на відзив представником позивача слушно зазначено, що за вказаний період з 2009 року (з часу виконання основного зобов`язання позивачем) по час ліквідації ПАТ «Кредитпромабанк», ні кредитором, ні його правонаступником Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за час ліквідації банку і вчинення ліквідаційних процедур не вжито реальних, ефективних заходів для припинення обтяження на іпотечне майно за наявності достатніх підстав для цього згідно вимог ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Відтак, суд позбавлений можливості відмовити в позові лише внаслідок того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб завершив ліквідацію банку ПАТ «Кредитпромбанк» і на даний час ніяких повноважень щодо цього не здійснює, оскільки за таких умов буде порушено право позивача на доступ до суду і захист його порушених, невизнаних прав в частині реалізації права власності на майно, оскільки нотаріус не може бути відповідачем в цивільній справі про зняття арешту з іпотечного майна, з огляду на предмет, підстави позову та обраний позивачем спосіб захисту, який є найбільш ефективним та адекватним змісту порушеного права. До того ж, суд вважає, що відмова в позові призвела б до ситуації правової невизначеності та порушення прав особи, передбачених протоколом першим ст. 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права мирно володіти своїм майном та права на ефективний засіб юридичного захисту, передбаченого ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, в ситуації правової невизначеності, коли ліквідаційну процедуру банку вже завершено, повноваження ліквідатора - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 28 березня 2021 року припинено, а обтяження на іпотечне майно з 2009 року продовжує безпідставно існувати, суд повинен,

Outcome: approved