Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-25 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 29 серпня 2023 року в порядку цивільного судочинства надійшла позовна заява позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з [PERSON] (дата народження: [INFO] ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10 січня 2011 року у розмірі 98\~887, 95 гривень. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 10 січня 2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанку», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до ст. 683 ЦК України відповідач підписом про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умовами користування послугами банку. Відтак, підписавши заяву між сторонами, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок ( що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 80 000,00 грн. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 18 липня 2023 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 98 887, 95 грн., з яких: 77 393, 32 грн.\~заборгованість за кредитом; 21 494, 63 грн.\~заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0, 00 грн.\~заборгованість за комісією; 0, 00 грн.\~пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», просить позов задоволити. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 31 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 листопада 2023 року без виклику учасників справи. Відповідач -\~ [PERSON] - 03 жовтня 2023 року подав суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 98 887, 25 гривень. Зазначає про те, що позивачем в розрахунку не надано пояснення щодо суми заборгованості у сумі 12 494, 63 гривні, іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивачем не надано, а відтак позовні вимоги не довів. Зазначає і про те, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Окрім того, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту. Стверджує, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Нарахування банком відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік на підставі роздруківки із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Стверджує і те, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не може вважатися складовою кредитного договору й щодо будь яких інших встановлених ними нових умов, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті- заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Покликаючись на правові позиції Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2025 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року, № 6-757цс15 від 01 липня 2015 року, № 342/180/17 від 03 липня 2019 року просить в задоволенні позову відмовити повністю, провадження по справі закрити. 31 жовтня 2023 року позивач подав суду відповідь на відзив в якій просить позов задовольнити та зазначив про те, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (w.w.w.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. На підставі поданої Заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ключем до якого є пластикова картка, яку відповідач отримав та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта. Відтак, позивач зазначив, що Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою картки та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. Зазначив і про те, що з моменту оформлення договору пройшло 12 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними коштами та погашення, які він здійснював. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг слід зазначити, що при укладенні договору із сторонами були обговорені усі істотні умови. Крім того, Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користується грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Покликання відповідача на правову позицію Верховного суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2025 року вважає безпідставним, адже дана позиція не стосується справ з використання кредитних карт, а позивачем порушено питання щодо ознайомлення його саме з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а не застосування норм ст. 259 ЦК України. Безпідставним є і покликання на правову позицію Верховного суду України у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, в якій звернуто увагу на відсутність доказів тотожності доданих банком до позовної заяви Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника, адже подання позивачем разом із позовом наказу про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, виписки по рахунку, довідки щодо виданих кредитних карток відповідачу підтверджує чинність Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення до відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Частиною 1 статті 279\~ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Належно уповноважений представник позивача та відповідач, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Про час та місце засідання суду сторони були належним чином повідомлені. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 26 листопада 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 21 листопада 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 26 листопада 2023 року. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, зареєстрований у Державному реєстрі банків за № 92, має право на надання банківських послуг, на підставі Ліцензії Національного банку України № 22. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено, що 10 січня 2011 року [PERSON] звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10 січня 2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, при цьому розміри процентної ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не були визначені. Відповідач у вказаній анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом у його заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона було повністю проінформовано про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанку», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Встановлено, що позивач надав вказані кредитні кошти відповідачеві\~ [PERSON] , тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед останнім за договором від 03 серпня 2011 року, що підтверджується довідкою про видані кредитні картки, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10 січня 2011 року, випискою за договором № б/н за період 10 січня 2011 року\~- 19 липня 2023 року. До позовної заяви позивачем долучено умови та правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис сторін договору. Втім, згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового режиму», яка підписана 11 січня 2011 року [PERSON] , зазначена базова ставка за користування кредитними коштами 3 % в місяць, розміри пені та комісії, штрафу. Разом з тим, 03 червня 2021 року [PERSON] з використанням ОТР пароля підписано Паспорт споживчого кредиту, в яких відповідач власним підписом підтвердив умови щодо розмірів процентної ставки, штрафних санкцій та розміру процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання із повернення кредиту на 5 аркушах. Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки б/н за картковим протягом 2011-2023 років було неодноразово змінено кредитний ліміт, первісний - 500,00 грн., найбільша сума становила 80 000,00 грн. 11 березня 2022 року. Востаннє було змінено кредитний ліміт 03 березня 2023 року, встановлено його в розмірі 0,00 грн. Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки б/н, за кредитним договором відповідачу було надано 4 кредитні картки. Згідно з розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами та пенею заборгованість [PERSON] становить 98887,95 грн., з яких: 77 393, 32 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 21 494, 63 грн.\~заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0, 00 грн.\~заборгованість за комісією; 0, 00 грн.\~пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 0,00 заборгованість за судовими штрафами. З копії виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором встановлено рух коштів на рахунку [PERSON] за період з 10 січня 2011 року по 19 липня 2023 року. Згідно з випискою за договором відповідачем здійснювались різні банківські операції з 2011 по 2023 роки, такі як зняття готівки, оплата за товари та послуги, перекази з інших карток. Так, протягом 2022 року зазначені деталі операції: 28 листопада 2022 року - «Оплата проїзду в міському транспорті на суму: 8,50 грн., 10 серпня 2022 року «Косметика…» на суму 280,50 грн., 29 травня 2022 року «Готель» на суму 3805,23 грн., 28 квітня 2022 року «Переказ зі своєї картки через додаток Приавт24» на суму 14\~000,00 грн., 19 лютого 2022 року «Алкоголь» на суму142,00 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). Відповідно до статті 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527\~Цивільного кодексу\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625\~Цивільного кодексу\~України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. У відповідності до ч.ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг. На підставі заяви [PERSON] від 10 січня 2011 року йому було відкрито рахунок та оформлено кредитну картку «Універсальна». Як встановлено судом [PERSON] з 2011 року по 2020 рік користувався кредитними коштами, сплачував заборгованість за кредитом та відсотки за його користування та інші платежі, заборгованості не мав, зазначена обставина підтверджується розрахунком заборгованості, наданим банком, а відтак, суд дійшов висновку, що твердження відповідача щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи, адже такі відповідачу добре відомі і зрозумілі. Встановлено і\~те,\~що поданий\~позивачем розрахунок\~відповідачем не\~спростований,\~клопотання про\~проведення судово-економічної\~експертизи він\~не заявляв. Окрім того, відповідач не був позбавлений права, у разі відсутності наміру продовжувати правовідносини з позивачем, розірвати договір, втім таким правом не скористався, доказів зворотного суду не надано. Беручи до уваги вищевикладені норми чинного матеріального права, а також договірні положення, погоджені сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»\~про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг від 10 січня 2011 року у розмірі 98 887, 95 грн. підлягають задоволенню, як законні, обґрунтовані та такі, що належним чином підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved