Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер спільний син позивача та відповідачки [PERSON] . 25.04.2022 року позивачу та відповідачці надійшло сповіщення про те, що їх син під час ведення бою з російськими окупантами зник безвісті 01.04.2022 року (ймовірно загинув). Лише в лютому 2023 року тіло померлого було ідентифіковане та 13.02.2023 року видане свідоцтво про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з банківського вкладу. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини після смерті сина. Нотаріус, відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину, орієнтувався на день смерті [PERSON] [INFO] , але до лютого 2023 року останній значився безвісті зниклим, тому позивач не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до отримання свідоцтва про смерть. З наведених підстав позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою від 09.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи за його відсутності та винести рішення під час підготовчого розгляду справи. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої позов визнала, просить провести розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.05.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради, актовий запис № 269 Згідно Сповіщення сім`ї №10, складеного Олександрійським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки 25.04.2022 року, [PERSON] та [PERSON] сповіщено про те, що їх син, бойовий медик 3 взводу 3 відділення 1 роти морської піхоти військової частини [NUMBER] , матрос [PERSON] , [INFO] , під час ведення бою з російськими окупантами зник безвісти 01.04.2022 року (ймовірно загинув) в с. Мирне Запорізької області. Відповідно до витягу із іменного списку безповоротних втрат особового складу в/ч [NUMBER] бойовий медик 3 взводу 3 відділення 1 роти морської піхоти військової частини [NUMBER] , матрос [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] в с. Мирне Пологівського району Запорізької області внаслідок військових дій, похований 14.02.2023 року на військовому кладовищі м. Олександрії Кіровоградської області. Згідно протоколу № 2208 від 11.05.2023 року засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії травми матроса [PERSON] , 1999 року народження, які призвели до його смерті, пов`язані із захистом Батьківщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2023 року, виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селищі Мирне Пологівського району Запорізької області, про що 13.02.2023 року складено відповідний актовий запис № 325. Листом приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Приходько О.М. від 03.07.2023 року № 223/01-16 повідомлено позивачу про пропуск строку для прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] та роз`яснено можливість звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно копії довідки КП «Житлогосп» від 14.06.2023 року № 557, [PERSON] , який помер [INFO] , до своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент його смерті за вказаною адресою ні позивач, ні відповідачка зареєстровані не були. З листа-відповіді приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М. від 03.11.2023 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74599757 спадкові справи в реєстрі відсутні. Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз.1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67\~Закону України\~«Про нотаріат»\~від 02\~вересня 1993\~року №\~3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового тримісячного строку для прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки 01.04.2022 року син сторін зник безвісті під час виконання бойового завдання, та про смерть сина позивач достовірно дізнався лише у лютому 2023 року, тому він не мав можливості у встановлений законом строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, що є причиною пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved