Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У вересні 2023 року позивач\~звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до ордеру №39, виданого на основі рішення Гейківської сільської ради №23 від 17.06.2010 року, їй належить двокімнатна квартира житловою площею 42,4 кв. м. за адресою [ADDRESS] . В даній квартирі, крім інших, зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] , який фактично не проживає за вказаною адресою понад рік. Через реєстрацію відповідача в квартирі виникають перешкоди в користуванні житловою площею, а саме проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але оплата за них нараховується. У зв`язку з чим, позивач просить суд\~ визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.10.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явився, заявою від 24.10.2023 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kv.dp.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та двом членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] на підставі ордеру №39 від 17.02.2011 року (а.с.8) у користування була надана квартира [ADDRESS] . З копії свідоцтва відділу реєстрації актів громадянського стану Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області [NUMBER] від 25.03.1998 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.03.1998 року (а.с.9). 11.02.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] . З довідки Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 16.08.2023 року (а.с. 11) та актів (а.с.12-13) вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає з 1998 року по теперішній час. Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігаєтеся займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 ст.71 ЖК України. Згідно з ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як користувача житла підлягають захисту у обраний нею спосіб. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у житловій квартирі буд. [ADDRESS] , проте без поважних причин більше десяти років, не проживає за вказаною адресою, ніяких перешкод у користуванні житловою площею йому не чинилось, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved