Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

02 листопада 2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя позовну заяву [PERSON] ,\~в\~особі\~представника -\~адвоката\~Турчинського\~Максима Ігоровича\~ до\~Товариства \~з \~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Ріальто» про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконаннюзадоволено. Відповідно до вказаного рішення визнано виконавчий напис, вчинений 01.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем зареєстрований в реєстрі за №7403 про стягнення з [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» суми заборгованості в розмірі 18890,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. 07.11.2023 року адвокат Турчинський\~ Максим Ігорович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки не вирішено питання судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. 17.11.2023 представником відповідача адвокатом Ходченко О.М. подано до суду клопотання електронному вигляді, за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за електронним цифровим підписом представника відповідача, в якому вона просить зменшити витрати [PERSON] на оплату правничої допомоги. Оскільки сторони не з`явились в судове засідання, розгляд справи здійснюється за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно із ч. 3\~ст. 246 ЦПК України\~у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Стаття 137 ЦПК України\~передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з наданого Акту до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 01.07.2023 р. та квитанцією №б/н від 06.11.2023 [PERSON] сплачені грошові кошти у сумі 3 000 грн. гривень на користь адвоката Турчинського М.І. за надану правову (правничу) допомогу за договором від 01.07.2023. \~ \~ \~ \~Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при винесенні рішення не вирішувалось, оскільки позивачем не було додано доказів понесених ним витрат на правничу допомогу. У наданій заяві адвокат просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. Вирішуючи заяву про винесення додатного рішення, суд враховує вище надані докази. При цьому, задовольняючи частково клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 2 000 грн., суд виходить з того, що відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, яке суд вважає обгрунтованим. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial