Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У серпні 2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 209145071 в розмірі 21 327 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15327 грн. сума заборгованості за відсотками. Також представник позивача просить стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказував, що 13.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитором, та відповідачем, як позичальником, було укладено кредитний договір №209145071. Відповідач вимог зазначеного Договору не виконав. Згідно договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 209145071. 20.12.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 327,00 грн., з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 327,00 грн. сума заборгованості за відсотками, які позивач і просить стягнути з відповідача. Рух справи 02.10.2023 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу передано за підсудністю до Миронівського районного суду Київської області. 25.10.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Гаврищуку А.В. 26.10.2023 у справі відкрите провадження, вирішено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач 16.11.2023 подав до суду відзив на позов. Представник позивача 02.11.2023 через систему «Електронний суд» надіслав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника, на підставі наявних у справі доказів, задовольнити позов в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється без виклику сторін (за відсутності учасників справи) фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Короткий зміст відзиву представника відповідача 16.11.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача, згідно якого представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи із такого. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання кредитних коштів відповідачем. Позовна заява не містить розрахунку сум заборгованості. Також, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «Таліон плюс». Встановлені судом обставини та застосовані норми права Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, як Позичальником, 13.06.2021 було укладено договір кредитної лінії № 209145071 (а.с.6-8), згідно умов якого Товариство зобов`язалося надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитного ліміту на суму 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.8, 1.9). Згідно п.4.4 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Зазначений Кредитний договір був укладений в електронній формі та підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, сторони підписали Паспорт споживчого кредиту до зазначеного Договору (а.с. 5). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників №147, в т.ч. щодо відповідача. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у витягу з Реєстру прав вимоги №1 (а.с.9-11). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21327,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15327,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.11). Згідно Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 209145071 від 13.06.2021 за період з 21.10.2022 по 30.06.2023 залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 21327,00 грн., яка складається з залишку заборгованості по тілу кредиту в сумі 6000,00 грн., залишку заборгованості за відсотками в сумі 15327,00 грн (а.с.12). Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). П. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, права вимоги за Договором № 209145071 від 13.06.2021, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, перейшло до позивача. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість. Розмір такої заборгованості підтверджується Витягом з реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, а також наданим позивачем Розрахунком заборгованості, який визнається відповідачем не оспорений. На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором підтверджені належними та допустимими доказами, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 209145071 від 13.06.2021 у сумі 21327,00 гривень, з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15327,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 39862 від 04 липня 2023 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (а.с. 2). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2684,00 грн.

Outcome: approved