Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту серії ЛВ № 043805, виданого 06 квітня 2005 року Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської області, на право власності на земельну ділянку площею 2,0999 га, яка розташована на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надану на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 502 від 31 жовтня 2003 року, а також визнати на нею право власності на земельні ділянки площею 1,8330 га, кадастровий № 4623687100:11:000:0008, площею 0,2669 га, кадастровий № 4623687100:15:000:0097, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Мотивувала своїй позовні вимоги тим, що її матір [PERSON] за час свого життя набула право власності на вказані земельні ділянки. [INFO] вона померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. Під час життя [PERSON] своїми майновими правами на випадок смерті розпорядилась та заповіла позивачу житловий будинок [ADDRESS] . Зауважила, що після смерті [PERSON] до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 2,0999 га, яка розташована на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається з двох земельних ділянок площею 1,8330 га, кадастровий № 4623687100:11:000:0008, площею 0,2669 га, кадастровий № 4623687100:15:000:0097. Вказала, що після смерті матері, вона фактично прийняла спадщину, а саме у встановлений законом строк звернулась до Четвертої Львівської нотаріальної контори, однак не може здійснити своє право на спадкування в нотаріальному порядку, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку відсутній, у зв`язку з тим, що такий був втрачений. Крім того, існує розбіжність у написанні прізвища та імені її померлої матері [PERSON] , оскільки у державному акті на земельну ділянку вказано « [PERSON] », а в інших документах її прізвище та ім`я вказано як « [PERSON] ». Ухвалою від 25 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 12 червня 2023 року від позивача до суду надійшло клопотання, яким вона усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою від 14 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 09 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, однак 26 червня 2023 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 16\~березня 1956\~року вбачається,\~що [PERSON] \~та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 23 грудня 1997 року Личаківським РВ УМВС України у Львівській області, стверджується, що [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 липня 2014 року Виконавчим комітетом Винниківської міської ради м. Львів Львівської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з заповіту серії ВЕІ № 156902, посвідченого 10 листопада 2006 року державним нотаріусом Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області Чорним І.О., [PERSON] , [INFO] , заповіла своїй дочці [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . 23 квітня 2015 року [PERSON] видано свідоцтво на право власності на спадщину за заповітом на вказаний вище житловий будинок. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 043805, виданого 06 квітня 2005 року Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0999 га, яка розташована на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається з двох земельних ділянок площею 1,8330 га, кадастровий № 4623687100:11:000:0008, площею 0,2669 га, кадастровий № 4623687100:15:000:0097. Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02 травня 2023 року, встановлено, що земельні ділянки площею 1,8330 га, кадастровий № 4623687100:11:000:0008, площею 0,2669 га, кадастровий № 4623687100:15:000:0097, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, належать на праві власності [PERSON] . Відповідно до довідки № 432 від 29 грудня 2022 року, виданої Чорнушовицьким старостинським округом Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] зазначена у списку працівників колгоспу АТП «Білківський» на одержання середньої земельної частки в колгоспі агроторзі «Білківський» Пустомитівського району Львівської області, а під час виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку допущена помилка в частині прізвища, зокрема замість правильного зазначення « [PERSON] » вказано\~невірно « [PERSON] ». Таким чином, покликання позивача про наявність помилки у державному акті серії ЛВ № 043805, виданого 06 квітня 2005 року Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської області, на право власності на земельну ділянку площею 2,0999 га, яка розташована на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надану на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 502 від 31 жовтня 2003 року, у написанні прізвища та імені її матері, знайшли своє підтвердження згідно наявних у матеріалах справи письмових доказів. Отже, спірна земельна ділянка належала позивача матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Пунктом 6 частини 1, частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦП України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. З урахуванням зазначеного, слід дійти висновку, що встановлення судом факту належності документу за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року (справа № 570/997/19, провадження № № 61-16257св20). Враховуючи викладене, позовна вимога в частині встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту серії ЛВ № 043805, виданого 06 квітня 2005 року Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської області, на право власності на земельну ділянку площею 2,0999 га, яка розташована на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надану на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 502 від 31 жовтня 2003 року, задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 1,8330 га, кадастровий № 4623687100:11:000:0008, площею 0,2669 га, кадастровий № 4623687100:15:000:0097, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , слід зазначити наступне. У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина після її смерті. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від його прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу положень ч. 3\~ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву. Частина 1 статті 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, [PERSON] звернулась у встановлений законом строк до Четвертої Львівської нотаріальної контори та їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , однак остання не може здійнити своє право на спадкування земельних ділянок в нотаріальному порядку, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку відсутній, у зв`язку з тим, що такий був втрачений. Крім того, існує розбіжність у написанні прізвища та імені її померлої матері [PERSON] , оскільки у державному акті на земельну ділянку вказано « [PERSON] », а в інших документах її прізвище та ім`я вказано як « [PERSON] ». У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на земельні ділянки знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем слід визнати право власності на земельні ділянки площею 1,8330 га, кадастровий № 4623687100:11:000:0008, площею 0,2669 га, кадастровий № 4623687100:15:000:0097, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чорнушовицької сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] . За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial