Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

У травні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Позов обґрунтовано тим, з 04.02.2012 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу сторони не мають. Через наявність різних поглядів на життя та ведення спільного господарства, шлюбні відносини були припинені з квітня 2023 року. Спілкування між подружжям відсутнє. Позивачка не має наміру примиритися. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка просить розірвати шлюб та покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою від 06.06.2023 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судові засідання відповідач не з`явився. Про дату та час проведення розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток засобом поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням на його останню відому зареєстровану адресу місця проживання: [ADDRESS] (відповідь №102344 від 06.06.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру) (а.с. №17). На адресу суду повернулись конверти із судовою повісткою про виклики до суду адресовані відповідачу із відміткою: "Адресат відсутній за вказаною адресою". Також про розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення на сайті Дарницького районного суду м. Києва оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. Позивачка, разом із позовною заявою, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У заяві також просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення у справі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 лютого 2023 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 57. Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, отже, наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі викладеного та

Outcome: approved