Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

28.08.2023 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 03.11.2017 Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №4770. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинилися з 2022 року, відколи спільне господарство не ведеться. Зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її з дитиною інтересам. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 28.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 02.09.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2017 сторони уклали шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №4770, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.05.2018 виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, актовий запис №06. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають за різними адресам, спільного господарства не ведуть та не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved