Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути із відповідачки [PERSON] збитки , пов`язані із ушкодженням автомобіля у ДТП . В обгрунтування вимог покликаються на те, що 22.11.2022 р [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi ASX» д.н.з. [NUMBER] ,допустила порушення ПДР та скоїла ДТП, в результаті якого автомобіль «Peugeot 308», д.н.з. [NUMBER] ,власником якого є [PERSON] , був пошкоджений. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2023 року у справі №463/8738/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi ASX» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208898582. [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату відшкодування. 13.05.2022 року ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі - 22 473,33 грн., що підтверджується листом №09-02-17/349 від 18.01.2023 року .21.02.2023 р. ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» здійснила доплату страхового відшкодування в розмірі - 9 409,80 грн., що підтверджується листом №09-02-17/1247 від 21.02.2023 року . Різницю між виплаченою ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля , яка визначена експертом і становить 27 243, 25 грн, позивач просить стягнути з відповідачки . Окрім цього, просить стягнути з відповідачки вартість проведеної експертизи 1073,60 грн. і суму сплаченого судового збору - 2750,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтвердив та дав пояснення, аналогічні змісту позхову. Представник відповідача позов заперечила та дала пояснення, аналоггічні змісту відзиву на позов. Представник третьої особи ПАТ НАСК «Оранта» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи судом. У судовому засіданні встановлено, що постановою Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2023 року у справі №463/8738/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення за те, що вона вчинила порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого був пошкоджений транспортний засіб«Peugeot 308», д.н.з. [NUMBER] ,власником якого є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi ASX» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208898582. [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату відшкодування. 13.05.2022 року ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі - 22 473,33 грн., що підтверджується листом №09-02-17/349 від 18.01.2023 року . 21.02.2023 р. ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» здійснила доплату страхового відшкодування в розмірі - 9 409,80 грн., що підтверджується листом №09-02-17/1247 від 21.02.2023 року . Відповідно до висновку експерта №331/23 транспортно-товарознавчої експертизи , проведеної по заяві [PERSON] від 27.03.2023 року , вартість відновлювального ремонту автомобіля PEUGEOT 308, реєстраційний номер [NUMBER] , (з врахуванням ПДВ на складові та матеріали), станом на момент ДТП - 22.11.2022, становить 60 756,47 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля PEUGEOT 308, реєстраційний номер [NUMBER] , (з врахуванням ПДВ на складові та матеріали), станом на момент ДТП - 22.11.2022, становить 36 013,22 грн. Позивач вважає, що різниця між виплаченою ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля , яка визначена експертом і становить 27 243, 25 грн, повинна бути стягнути із відповідача , як винуватця ДТП. Ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 1187 Цивільного кодексу України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана зокрема із використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У пункті 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) Велика Палата Верховного суду сформулювала правові висновки щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Ст. 32 цього Закону встановлено перелік випадків, коли шкода не відшкодовується, а ст. 37 визначено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування - дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Позивача не відповідає жодній із підстав та випадків, які згідно Закону звільняють страховика від обов`язку з виплати страхового відшкодування, і фактично страховик Позивача таке відшкодування було виплачене. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208898582 ліміт відповідальності страховика (страхова сума) за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн., що значно перевищує фактично виплачене позивачу страховиком відповідача страхове відшкодування, а також і заявлену позивачем суму збитку. У своїй постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц Велика Палата Верховного суду підтверджує правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц. У Законі «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески. Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність винної особи. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик. Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано порядок дій як страхувальника, так і потерпілих осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди (ст.ст. 33, 331, 35), дій страховика (ст. 34) та порядок власне здійснення страхового відшкодування (ст. 36). Зокрема, п. 36.7 ст. 36 Закону встановлено, що рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Однак, судом встановлено, що позивач не звертався до страховика відповідача із позовом щодо додаткового відшкодування йому суми, заявленої у позові . Як вбачається з листів НАСК «Оранта» від 18 січня 2023 року № 09-02-17/349 та від 21 лютого 2023 року № 09-02-17/1247 , долучених до матеріалів справи, за зверненням позивача до страховика відповідача останньому було здійснено доплату страхового відшкодування, в іншій частині заявленого позивачем розміру страхового відшкодування страховиком обґрунтовано відмовлено. Документів дотримання порядку виплати страхового відшкодування та комунікації між позивачем та страховиком відповідача після проведення експертизи не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обов`язок доказування покладений ч. 1 ст. 81 ЦПК України на зацікавлену сторону: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. І змісту листа НАСК «Оранта» від 18 січня 2023 року № 09-02-17/349 вбачається , що 23 листопада 2022 року було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, належного позивачу; 05 грудня 2022 року страховиком було складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого матеріальний збиток, завданий позивачу внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу при ДТП, склав 24 973,33 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу; 06 грудня 2022 року НАСК «Оранта» згідно страхового акут № ОЦВ-СП-22-13-83518/1 та поданої позивачем заяви про страхове відшкодування здійснено виплату у розмірі 22 473,33 грн. (матеріальний збиток за мінусом франшизи);12 грудня 2022 року позивачу було надано Рахунок № 1955, складений ФОП [PERSON] , розглянувши який НАСК «Оранта» не вбачало підстав для доплати страхового відшкодування. Зі змісту листа НАСК «Оранта» від 21 лютого 2023 року № 09-02-17/1247 видно , що позивачем повторно подано страховику рахунок за № 1955, складений ФОП [PERSON] , але датований вже 03 лютого 2023 року, за яким НАСК «Оранта» не вбачало підстав для доплати страхового відшкодування у розмірі, заявленому позивачем; 26 грудня 2022 року НАСК «Оранта» було замовлено у ФОП [PERSON] . Звіт № 04-D/12/44, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий позивачу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склав 34 383,13 грн.На підставі вищезгаданого звіту та страхового акту № ОЦВ-ЗГ-СП-22-13-83518/2 НАСК «Оранта» було прийнято рішення про доплату Позивачеві страхового відшкодування у розмірі 9 409,80 грн. Тобто , із вказаних листів вбачається, що страховиком були вчинені дії для встановлення дійсного розміру матеріального збитку позивача, виконано всі вимоги Закону про «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак , як з`ясовано у судовому засіданні , позивач не ставив до відома страховика про виготовлення Висновку експерта № 331/23 від 27 березня 2023 року, який долучений позивачем у якості доказу на підтвердження своїх вимог, не узгоджував зі страховиком суму страхового відшкодування, яке би мало бути доплаченим. Окрім цього, позивачем не надано даних про те, що залучався ним представник страховика до огляду транспортного засобу експертом. П. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком . Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Висновком експерта № 331/23 від 27 березня 2023 року ,поданим позивачем , встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля PEUGEOT 308, реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП (22.11.2022) становила 60 756,47 грн., (з врахуванням ПДВ); вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля PEUGEOT 308, реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП (22.11.2022) становила 36 013,22 грн. Тобто, у Висновку експерта № 331/23 від 27 березня 2023 року і у Звіті № 04-D/12/44, зробленому на замовлення НАСК «Оранта», вказано майже однакові суми (36 013,22 грн. та 34 383,13 грн. відповідно), які, з урахуванням Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначені як матеріальний збиток, завданий позивачу, і сплачений страховиком в якості страхового відшкодування. П.п. 34.2. та 34.3. ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок визначення розміру збитків: протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний прийняти до уваги висновки експертизи та відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Доказів звернення до страховика із вимогою про проведення доплати в межах передбаченої полісом суми страхового відшкодування позивачем не надано. Відтак, суд вважає, що позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому такі до задоволення не підлягають в повному об`ємі.

Outcome: dismissed