Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

адвокат Алексеєнко А.А. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, тому припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї між сторонами неможливе, просив розірвати шлюб. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, 14.11.2023 подала заяву у якій позов визнала, просила розірвати шлюб з позивачем, справу розглядати у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із долученого до справи свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження (а.с.4-6) видно, що сторони зареєстрували шлюб 29.03.2002 у Відділі РАГС Личаківського районного управління юстиції у Львові, актовий запис № 14, в шлюбі мають двоє дітей, [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Сторони, як видно із змісту позовної заяви, понад два роки сім`єю не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства через несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивач, що також видно із змісту позову, заперечує можливість примирення з відповідачкою, просить про розірвання шлюбу. Відповідачка, як видно із змісту поданої нею до суду заяви від 14.11.2023, покликаючись про припинення подружніх стосунків з позивачем, теж просить про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування сторін до збереження шлюбу порушуватиме їх права, суд приходить до висновку, що шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved