Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

07 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22 квітня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 747. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, після чого в сім`ї складалась психологічна несумісність, яка призводила до постійних сварок, що тяжким чином впливала на психічний стан та кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач по справі проживає окремо. Спільного господарства вони не ведуть. Суперечки про розподіл спільного майна немає. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] , [INFO] буде проживати з батьком [PERSON] . Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 квітня 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №747. Позивач в судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявна заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час та місце проведення судового засідання, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://vmk.od.court.gov.ua/sud1508/. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 747, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22 квітня 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження з перекладом з англійської мови на українську мову видане 11 січня 2021 року відділом цивільного стану та паспортного департаменту Міністерство внутрішніх справ Йорданського Хашимітського Королівства. На підставі ч.2ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. У позовній заяві позивач зазначила, що у наданні строку для примирення для збереження родини не має потреби, відновлювати подружні відносини не має наміру. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved