Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 вересня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольська міська рада Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви при прийняття спадщини, підсудність справи визначена на підставі ст. 30 ЦПК України та розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, який змінив територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. У позовній заяві позивач просить визначити додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Маріуполі. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, [PERSON] , є родичкою померлої [INFO] на тимчасово окупованій території України [PERSON] , [INFO] та спадкоємицею за заповітом відповідно статті 1223 ЦК України у чинній редакції. Померла [PERSON] , як і Позивач, проживали у місті Маріуполь Донецької області. Після початку російського вторгнення 24 лютого 2022 року, постійних обстрілів міста та авіаударів по цивільним будинкам, мешканці міста були вимушені ховатися в бомбосховищах. Останній раз Позивачка мала можливість побачити [PERSON] в березні 2022 року. Після остаточного зруйнування електричних мереж (високовольтних ліній) та припинення постачання електричної енергії до міста, зв`язок Позивачки з померлою був втрачений. 26 березня 2023 року Позивачка виїхала з окупованого м. Маріуполя на підконтрольну Україні територію. Померла залишилася в окупованому Маріуполі. У Позивачки не було можливостей дізнатись, де перебуває [PERSON] та чи є вона живою. Так як телефон померлої був виключений, а зв`язок з сусідами теж був втрачений. Вона шукала інформацію про місцезнаходження померлої у відкритих джерелах, де місцеві публікували інформацію про загиблих та зниклих. Згодом з`ясувалось, що [PERSON] померла [INFO] під час ведення бойових дій за місто Маріуполь. Про ймовірну смерть [PERSON] . Позивачка дізналася лише у червні 2023 року (неофіційно) від сусідів померлої, які надіслали їй на телефон копію довідки про смерть [PERSON] . У тому ж місяці Позивачкою було отримане рішення Оболоньского районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року у справі №756/7757/23. 10 серпня 2023 року Позивачка отримала свідоцтво про смерть. 28 серпня 2023 року Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаревич В.Г. з метою прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась від [PERSON] . Спадщина складалась з всього належного померлій [PERSON] майна, у тому числі квартири, яка знаходиться у місті Маріуполь, Донецької області, в межах Жовтневого району міста, за адресою: [ADDRESS] . Приватний нотаріус відмовила [PERSON] в прийнятті поданої заяви, через пропуск строку для прийняття спадщини, та надала лист -роз`яснення № 143/01-16 від 28 серпня 2023 року, яким рекомендувала звернутися до суду для продовження строків на прийняття спадщини.(а.с.1-4). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 вересня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.21-22). Ухвалою судді від 13 вересня 2023 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Маріупольська міська рада Донецької області про визначення додаткового строку для подачі заяви при прийняття спадщини. (а.с.23-24). Фактичні обставини встановленні судом Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року, встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки м. Новосибірськ, яка померла [INFO] , на тимчасово окупованій території України у м. Маріуполь. (а.с.9-12). В матеріалах справи міститься заповіт від 20 січня 1999 року, відповідно до якого померла [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . (а.с.13). 10 серпня 2023 році зареєстровано актовий запис про смерть [PERSON] . про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. (а.с.14). Відповідно до довідки про причину смерті №2579, [PERSON] померла внаслідок атеросклеротичної хвороби серця. (а.с.15). Смерть [PERSON] , [INFO] , також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.16). Відповідно до листа роз`яснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаревич В.Г., відмовила [PERSON] в прийнятті поданої заяви, через пропуск строку для прийняття спадщини, та надала лист -роз`яснення № 143/01-16 від 28 серпня 2023 року, яким рекомендувала звернутися до суду для продовження строків на прийняття спадщини.(а.с.17). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, звертаючись до суду із позовом, серед поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує на те, що вона перебувала на окупованій території в місті Маріуполі, а після виїзду на підконтрольну Україні територію втратила зв`язок зі спадкодавцем, а коли дізналась про її смерть була змушена встановлювати факт смерті. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини свідчать про поважність причин пропуску зазначеного строку, та позивачем надано допустимі та належні докази на підтвердження поважності пропуску для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обставини, які викладені позивачем, зокрема початок збройної агресії російської федерації щодо України, той факт, що позивач перебувала на окупованій території в місті Маріуполі, а після виїзду на підконтрольну Україні територію втратила зв`язок зі спадкодавцем, а коли дізналась про її смерть була змушена встановлювати факт смерті, обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, причини пропуску встановленого законом строку суд вважає поважними, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визначити їй додатковий строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved