Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

У вересні 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначають, що [INFO] позивачам стало відомо про поширення щодо них недостовірної інформації новинним порталом « https://delo.ua » через мережу інтернет шляхом розміщення на веб-сайті за посиланнями: « [INFO] » у вигляді статті під назвою « [INFO] » від [INFO]. У вищевказаній статті без будь-якого підтвердження та обґрунтування розміщена неправдива інформація, а саме: «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON], гендиректор Grainexpo EU [PERSON]». Позивачі зазначають, що у вказаній статті без будь-якого підтвердження та обґрунтування розміщена неправдива інформація, а саме «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON], гендиректор Grainexpo EU [PERSON]…». В оскаржуваній публікації позивачам інкримінують причетність до так званих «скруток», однак не надано жодних доказів причетності позивача-1 та позивача-2 до цих скруток та не наведено жодного офіційного факту, які б підтверджували цю обставину, не зазначено про кримінальні провадження, які були б відкриті відносно позивачів, що в свою чергу свідчить лише про невідповідність дійсності та є наклепницькою інформацією. Вважають, що поширена інформація, викладена у категоричній та стверджувальній формі, абсолютно не відповідає дійсності, а тому порушує немайнові права позивачів, зокрема їх честь, гідність, ділову репутацію. Враховуючи викладене, позивачі просили визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , [PERSON] , інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка» за посиланням: «[INFO]», а саме: Фраза №1 - «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON] , гендиректор Grainexpo EU [PERSON]…» та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка» спростувати недостовірну та негативну інформацію, а саме: Фраза №1 - «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON], гендиректор Grainexpo EU [PERSON]…», яка була розповсюджена [INFO] - у той же спосіб, в який ними було поширено недостовірну та негативну інформацію, а саме: розмістити інформацію на веб-сайті «https://delo.ua» в мережі Інтернет протягом 5 календарних днів, після набрання законної сили рішенням суду по даній справі шляхом розміщення резолютивної частини судового рішення в даній справі із зазначенням, що розповсюджена вищевказана інформація є недостовірною, наклепницькою і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з ТОВ «Комунікаційний Хаб «Економіка» на користь позивачів 908,00 грн. з кожного. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивачів надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статей 21, 28 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Кожен має право на повагу до його гідності. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Загальною декларацією прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань (стаття 12). Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вилучення будь-якої інформації. Судом встановлено, що [INFO] було поширено інформацію щодо позивачів новинним порталом « https://delo.ua » через мережу інтернет шляхом розміщення на веб-сайті за посиланнями: « [INFO] » у вигляді статті під назвою « [INFO] » від [INFO], що підтверджується витягом з веб-сайту «[INFO]». У вищевказаній статті розміщена неправдива інформація, а саме: «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON], гендиректор Grainexpo EU [PERSON]». Згідно з інформацією з Інтернет-сервісу « Whois » реєстр антом доменного імені - delo.ua вказано товариство з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка». Статтею 10 Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією. Враховуючи положення статті 10 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на підставі своєї практики застосування Конвенції Європейський суд з прав людини встановив, що норма статті обумовлює різний ступінь захисту для тих чи інших категорій вираження поглядів. Отже, нормами діючого законодавства прямо передбачена можливість обмеження здійснення права на свободу слова та встановлені підстави для такого обмеження, що в повній мірі узгоджується із практикою ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що преса не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації та прав інших осіб (справа «Перна проти Італії» (Case of Perna v.Italy). Як зазначено у рішенні ЄСПЛ по справі «Санді Таймс» (Sunday Times) проти Об`єднаного Королівства», втручання у свободу вираження поглядів (обмеження) є допустимим, якщо воно встановлене законом та є необхідним в демократичному суспільстві. При цьому, межі здійснення права на свободу слова та вираження своїх поглядів, як і будь-якого іншого цивільного права, не є абстрактними та чітко визначені законом, а саме ст. 13 ЦК України, відповідно до положень якої при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Статтею 28 Конституції України кожному гарантоване право на повагу до його гідності. Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням або оціночним судженням. Пунктом 15 цієї Постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної чи юридичної особи. Згідно висновку експерта № 9809 від 13.09.2021, складеного ТОВ «Незалежним Інститутом Судових Експертиз» у п. 1 зазначено, що за результатами проведення семантико-текстуального дослідження за заявою адвоката Продан І.О. текст публікації під назвою « [INFO] », розміщеної для невизначеного кола осіб у мережі Інтернет за посиланням [INFO] , містить висловлювання, в яких наявна інформація негативного характеру щодо осіб [PERSON] , [PERSON] та юридичних осіб ARG Group, Grainexpo OU: «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON] , гендиректор Grainexpo EU [PERSON]»; «Основні бенефіціари і організатори схем… м. Київ… [PERSON], [PERSON]…» (ілюстрація до тексту - фотознімок документа без реквізитів (дати складання, підписів, печаток) під назвою «[INFO]». Висловлювання негативного характеру щодо осіб [PERSON] , [PERSON] та юридичних осіб AGR Group, Grainexpo EU, наведені у п. 1 висновків, викладені у формі фактичних тверджень. Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до частини 2 статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема, гіпербол, алегорій, сатири. У відповідності до абз. 5 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В частині 2 п. 19 Постанови ВСУ зазначено, що відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суд приходить до висновку, що висловлювання, які позивачі вважать недостовірним, а саме Фраза №1 - «Кроме того, в столичном перечне скрутчиков оказались президент агрохолдинга AGR Group [PERSON], гендиректор Grainexpo EU [PERSON]…» у читача складає негативне враження про те, що позивачі можуть бути причетні до вчинення службових злочинів та розробки злочинних схем щодо ухилення від сплати податків. При цьому, у статті не зазначено жодного офіційного джерела щодо поширюваної інформації, у статті відсутні посилання на офіційні акти, які підтверджували б ці обставини, не наведено кримінальних проваджень, відкритих відносно позивачів та ухвалених вироків того, що свідчить також про невідповідність поширюваної інформації про позивачів. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний Хаб «Економіка» про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved