Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

В жовтні 2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. У заяві вона вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 28 липня 2011 року по 29 вересня 2020 року. Протягом 2021-2023 років він постійно вчиняє домашнє насильство: висловлюється нецензурною лайкою, інколи підіймає руку на [PERSON] , завдає тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявниця декілька разів викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Зважаючи на викладене, [PERSON] змушена звернутися до суду з вимогою про застосування щодо [PERSON] обмежувального припису. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат МАнорик Г. Г. заяву підтримують та просять її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20 вересня 2011 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області вбачається, що [INFO] в м. Чорткові Тернопільської області народилася [PERSON] . Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 28 липня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільської області, актовий запис № 124. Згідно відповіді Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 16538/116/01 від 25.09.2023 на адвокатський запит вбачається, що [PERSON] протягом 2020-2023 рр. зверталася до Чортківського РВП із заявами та повідомленнями: 17.01.2021 о 20:41 надійшло повідомлення про те, що колишній чоловік [PERSON] агресивно себе поводить, вчиняє насильство відносно неї та маленьких дітей. Вказане звернення зареєстровано в ЄО Чортківського РВП за № 288 від 17.01.2021 року. 17.01.2021 за результатами проведеної перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП № 403065. 28.07.2021 о 20:58 надійшло повідомлення про те, що колишній чоловік погрожує заявниці фізичною розправою та наніс удар в область живота. Вказане звернення зареєстровано в ЄО Чортківського РВП за № 4588 від 28.07.2021 року. 28.07.2021 за результатами проведеної перевірки складено висновок. 28.07.2021 о 21:03 надійшло повідомлення про те, що чоловік сів у нетверезому стані за кермо скутера та поїхав у невідомому напрямку. Вказане звернення зареєстровано в ЄО Чортківського РВП за № 4589 від 28.07.2021 року. 28.07.2021 за результатами проведеної перевірки складено висновок. 07.07.2022 о 16:33 поступило повідомлення про те, що в м. Чортків біля храму Володимира Великого колишній чоловік на скутері переслідує її та перешкоджає проходу. Вказане звернення зареєстровано в ЄО Чортківського РВП за № 3424 від 07.07.2022 року. 07.07.2022 за результатами проведеної перевірки складено висновок. 28.08.2023 о 22:07 надійшло повідомлення про те, що колишній чоловік заявниці має намір проникнути у помешкання, вчиняє конфлікт та бійку. ЕМД не потрібно. Вказане звернення зареєстровано в ЄО Чортківського РВП за № 4581 від 28.08.2023 року. 28.08.2023 за результатами проведеної перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП № 975041 винесено терміновий заборонний припис. Згідно постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі щодо нього закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень в дохід держави, а саме за те, що вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини [PERSON] , а саме ображав образливими словами, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, однак реальних дій до здійснення своїх погроз не вчиняв. Відповідно до\~ст. 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання). Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. Базовим нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст.\~1\~ЗУ «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.\~3\~ЗУ «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Згідно п. 2 ч. 1 ст.\~24\~вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно вимог ч. 4 ст. 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи положення\~ Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Статтею 21\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. З огляду на те, що заявника слід вважати постраждалою особою у відповідності з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі, - суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для вжиття спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме видачі обмежувального припису стосовно кривдника. Розділом\~IV\~глави\~13 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 350-6 ЦПК України\~передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані заявницею та її представником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , яка як жертва домашнього насильства потребує захисту з боку держави. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] шляхом встановлення тимчасового обмеження прав кривдника та покладення обов`язку, зокрема, встановленого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved