Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

26.10.2023 позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що Добромильською міською радою Самбірського району Львівської області 18.08.2003 складено актовий запис №24 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку площею 0,8526 га на території Тернавської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. На день смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті з ним був зареєстрований та проживав син [PERSON] . При житті, 04.08.2003, батько позивача склав заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що законом матиме право, заповів своєму синові [PERSON] . Будучи сином померлого та маючи право на спадкування за заповітом, позивач 25.04.2023 звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій через помилку в ПІБ спадкодавця в правовстановлюючих документах на земельну ділянку, крім того, державний акт на право власності на земельну ділянку видано вже після смерті спадкодавця, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За захистом своїх прав рекомендовано звернутися до суду. Просить встановити юридичний факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063684, який виданий 26.03.2004 на ім`я « [PERSON] ». Визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625186300:01:000:0050 для ведення особистого селянського господарства площею 0,8526 га, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063684, який виданий 26.03.2004, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.02.2023. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І.. Ухвалою судді від 30.10.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримала. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно долучених до справи документів встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.02.2023 (а.с.7). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.1954 (а.с.6). Згідно заповіту від 04.08.2003, посвідченого секретарем Тернавської сільської ради Старосамбірського району Львівської області за реєстровим №19, [PERSON] заповів своєму сину [PERSON] все майно, що на день смерті належатиме йому з чого воно б не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що за законом матиме право. З довідки №153 від 26.04.2023, виданої Тернавським старостинським округом №6 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області видно, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті з ним був зареєстрований та проживав син [PERSON] . Згідно довідки №154 від 26.04.2023, виданої старостинським округом №6 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області виявлено помилку в Державному акті на право власності на земельну ділянку ЛВ № 063684 [PERSON] , [INFO] , являється одна i та сама особа, якому є видане свідоцтві про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На території Тернавського старостинського округу №6 не проживав такий громадянин як [PERSON] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063684, виданого на підставі розпорядження Старосамбірського РДА від 11.12.2003 вбачається, що він виданий на ім`я « [PERSON] ». 25.04.2023 позивач звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №70566143 у спадковому реєстрі. Однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, надавши письмового листа №397/02-14 від 25.04.2023 про те, що спадкове майно становить земельна ділянка, площею 0,8526 га, що знаходиться на території Тернавської сільської ради Самбірського району Львівської області. Проте, у правовстановлюючому документі на вищезгадане майно вказано, що земельна ділянка належать [PERSON] , а в свідоцтві про смерть вказано, що помер [PERSON] , що не співпадає. Крім того, повідомлено, що батько спадкоємця [PERSON] помер [INFO] , а Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,8526 га, яка знаходиться на території Тернавської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, виданий Старосамбірською районною державною адміністрацією Львівської області «26» березня 2004 року, тобто, після смерті спадкодавця (а.с.10). Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця належне останньому право на земельну ділянку, перейшло за загальними правилами спадкування до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Щодо вимоги позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063684, який виданий 26.03.2004 на ім`я « [PERSON] » суд враховує наступне. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачу для належної реалізації своїх спадкових прав. Згідно статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063684, який виданий 26.03.2004 на ім`я « [PERSON] » підтверджується довідкою №154 від 26.04.2023, виданою старостинським округом №6 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, згідно якої виявлено помилку в Державному акті на право власності на земельну ділянку ЛВ № 063684 [PERSON] , [INFO] , являється одна i та сама особа, якому видане свідоцтві про смерть [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Крім того, на території Тернавського старостинського округу №6 не проживав такий громадянин як [PERSON] (а.с.9). У суду немає підстав ставити під сумнів надані докази, отже, заявлені вимоги про встановлення юридичного факту, підлягають до задоволення. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування ґрунтуються на законі, та підлягають до задоволення.

Outcome: approved