Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в грудні 2020 року дізнався, що [INFO] в місті Краснодар російської федерації померла [PERSON] , яка доводилася йому родичкою по лінії батька. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою щодо встановлення кола спадкоємців, до компетентних органів нотаріату рф був направлений запит. У вересні 2021 року через Міністерство юстиції надійшла відповідь, з якої стало відомо, що за життя, [PERSON] склала заповіт від 09.01.2015, посвідчений нотаріусом Краснодарського нотаріального округу рф, яким на випадок своєї смерті заповіла належний їй земельний пай в СТОВ «Донець» позивачу. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить майно, розташоване на території Балаклійської територіальної громади Харківської області. Нотаріусом було роз`яснено позивачу, що він як спадкоємець за заповітом, що не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день смерті, повинен був подати протягом шести місяців заяву про прийняття спадщини, а зважаючи на те, що протягом зазначеного терміну таку заяву не було подано, запропоновано звернутися до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній справі, призначено підготовче засідання (а.с.21). Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Згідно штампу вхідної кореспонденції зазначена справа надійшла до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 17.05.2023, проте у матеріалах справи наявна довідка про те, що справа надійшла для розгляду з Балаклійського районного суду Харківської області відповідно до акту приймання-передачі справ від 21.03.2023. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року прийнято справу до провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Литовченко С.І. у судове засідання не з`явився, 13.10.2023 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити (а.с.58). Представник відповідача - Балаклійської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явився, 10.10.2023 на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, проти вимог на заперечує (а.с.55). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.11.2023 року, є дата складення повного судового рішення 28.11.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у с.Краснодар Краснодарського краю російської федерації померла [PERSON] , [INFO] , громадянка України, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 23.09.2015 відділом РАЦС російської федерації (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 09 січня 2015 року нотаріусом Краснодарського нотаріального округу, яким на випадок своєї смерті заповіла належний їй земельний пай в СТОВ «Донець» (кол. КСП «Донець») с. Петровське Балаклійського району Харківської області Україна громадянину України [PERSON] , [INFO] (а.с.11). В матеріалах справи наявна копія Державного акту серії РІ № 687947 на право приватної власності на землю від 29 січня 2002 року, згідно з яким [PERSON] на підставі рішення Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 19.07.2001 №121 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,9201 га, розташовану на території Петрівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, розташовану на території Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Повідомленням нотаріуса №807/02-17 від 26.11.2021 роз`яснено позивачу право на звернення до суду за продовження строку прийняття спадщини після смерті\~ [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.14). Зідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.09.2023, наданої на виконання ухвали суду, інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відсутня (а.с.52). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як на підставу позовних вимог позивачка посилається на ту обставину, що не був обізнаний про наявність заповіту та про смерть спадкодавця. Суд відхиляє посилання позивача на необізнаність про смерть спадкодавця як поважну причину пропуску строку звернення до нотаріуса. Зазначена обставина сама по собі не може бути поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №750/262/20 зроблено правовий висновок про те, що необізнаність спадкоємця про факт смерті спадкодавця не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19 КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, спадкодавець громадянка України [PERSON] померла у м.Краснодар Російської Федерації. Також, заповіт [PERSON] посвідчено у Російській Федерації. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач зареєстрований та проживає у с.Тріскині Сарненського району Рівненської області. У суду\~ відсутні підстави вважати, що позивач до спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, який закінчився 20 березня 2016 року, був обізнаний про наявність заповіту. До кола спадкоємців першої черги позивач не відноситься. Оскільки необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved