Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

04 липня 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ), з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ціна позову - 965 943 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 27 квітня 2023 року на балконі квартири [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виникла пожежа яка розповсюдилась на інші приміщення. Внаслідок пожежі було пошкоджено належну [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності квартири №8 в цьому ж будинку та майно, що знаходилось у квартирі. Даний факт підтверджується листом Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві №712901-274/712901 від 04.05.2023 та листом Деснянського ГУ НПУ у м. Києві №К-1433/125/49/-2023 від 05.05.2023. Відповідно до акту про пожежу від 27.04.2023, який складений відділом ЗНС та ЗЦЗ Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві, причиною пожежі є необережне поводження з вогнем. Позивач [PERSON] вимушений був звернутися до ТОВ «Агенство експертної оцінки України» для визначення експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири. Відповідно до звіту про оцінку проведення відновлювального ремонту від 18.05.2023, складеного ТОВ «Агенство експертної оцінки України», вартість ремонтно-відновлювальних робіт на усунення позивачами пошкоджень, заподіяних в результаті пожежі, становить 953943 грн. Враховуючи те, що частки права власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, заподіяна їм шкода є рівною та складає по 238485,75 грн. (953943 грн./4). У зв`язку із проведенням експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту позивачем 1 понесено витрати у розмірі 12000 грн., що підтверджується договором №15 від 05.05.2023 між позивачем 1 та ТОВ «Агенство експертної оцінки України» та квитанції №16 від 18.05.2023 на суму 12000 грн. 02.06.2023 позивачами було надіслано в адресу відповідачів вимоги-претензії щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, які не були вручені відповідачам та повернуті відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Станом на дату подання даного позову відповідачами не було відшкодовано завдану матеріальну шкоду (збитки) позивачам. З огляду на вище викладене позивачі просять суд: Витребувати у Державної податкової служби України інформацію про номери облікових карток платника податків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як є власниками квартири [ADDRESS] . Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пожежі, що виникла у кв. [ADDRESS] 27 квітня 2023 у розмірі 238485,75 грн. та витрати на проведення оцінки у сумі 12000 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пожежі, що виникла у кв. [ADDRESS] 27 квітня 2023 у розмірі 238485,75 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пожежі, що виникла у кв. [ADDRESS] 27 квітня 2023 у розмірі 238 485,75 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пожежі, що виникла у кв. [ADDRESS] 27 квітня 2023 у розмірі 238485,75 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в порядку розподілу судових витрат у справі 2504,86 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6400 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в порядку розподілу судових витрат у справі 2384,86 грн. судового збору. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в порядку розподілу судових витрат у справі 2384,86 грн. судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Призначено підготовче засідання по названій справі. Визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов у вигляді п`ятнадцяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про відкриття провадження. Визнати строк для подання позивачем відповіді на відзив у вигляді п`яти днів з дня отримання позивачем відзиву. В підготовче засідання викликати сторони. До підготовчого розгляду справи сторони не з`явились. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Призначено справу до судового розгляду по суті. 26.10.2023 року представником позивача було подано клопотання про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу. 03.11.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про приєднання до матеріалів справи письмових пояснень відповідачів по суті позовних вимог. Відповідно до яких відповідачі позовні вимоги не визнають повністю, позовну заяву вважають незаконною та необґрунтованою, а правові підстави для задоволення позову - відсутніми, виходячи з наступного. Звертають увагу суду на те, що пожежа виникла не з вини жодного відповідачів. Навпаки, відповідачі також є постраждалими від пожежі, і свої вини в заподіянні пожежі не визнають. Це підтверджується актом про пожежу від 27.04.2023, в якому зазначено, що особисті речі та меблі квартири №2 [PERSON] . Це також підтверджується Листом Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві № К-1433/125/49/-2023 від 05.05.2023, в якому зазначено, що наслідком пожежі є пошкодження майна у тому числі власників квартири №2 , що належить відповідачам. Крім цього відповідачі не надали до суду доказів на підтвердження вини відповідачів в заподіяні шкоди. Це пояснюється наступним. У наданій позивачами копії Акту про пожежу від 27.04.2023 року не визначено встановленої причини пожежі, а лише зазначено про те, що причина пожежі встановлюється. Крім цього, даним актом про пожежу не встановлено винних у пожежі осіб, що є необхідною умовою цивільно-правової відповідальності. Вищевказаний акт про пожежу не може бути доказом факту настання пожежі з вини відповідачів, оскільки не визначає ані ймовірну, ані істинну (реальну, достовірно встановлену) причину пожежі і тому є неналежним доказом щодо цієї обставини. Відсутність вини відповідачів у виникненні пожежі також підтверджується наявними у матеріалах справи листом Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві «про розгляд звернення», відповідно до якого «відповідно до Звіту про причину виникнення пожежі ймовірною причиною пожежі, яка сталась 27.04.2023 за адресою: [ADDRESS] - є необережне поводження із вогнем. Слідів навмисного підпалу не виявлено. У зв`язку із відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вказане звернення розглянуто відповідно д Закону України « Про звернення громадян». Таким чином, лист Деснянського управління поліції ГУ національної поліції України є доказом того, що за фактом пожежі не відкрито кримінальне провадження та не встановлено, ким саме вчинено пожежу, вину відповідачів у пожежі не встановлено, а отже вина відповідачів у завданні матеріальної шкоди позивачем не доведено. Відсутній також причинний зв`язок між пожежею та виною відповідачів, та жодних з наданих доказів на обґрунтування позову не містить в собі висновків про те, що саме відповідачі будь-яким чином причетні до виникнення пожежі,що поведінка відповідачів є чи була неправомірною, що зрештою призвела до спричинення шкоди позивачем. Інших належних доказів про дійсні причини виникнення пожежі з визначенням винних осіб, в матеріалах справи відсутні та не надані суду. Щодо розміру матеріальної шкоди на суму 953943,00 грн. відповідач вважає необґрунтованими, оскільки оцінені на підставі вартості ремонтно-відповідальних робіт на усунення ушкоджень, заподіяних в результаті пожежі, відповідно до Звіту про оцінку проведення відновлювального ремонту квартири після пожежі, що розташована за адресою [ADDRESS] від 18.05.2023, складеного ТОВ « Агенство експертної оцінки України». Відповідно до Звіту про оцінку майна об`єктом оцінки як пошкодженим майном виступала «Квартира, яка частково або повністю згоріла. В ході візуального обстеження було виявлено наступні дефекти: пожежа розповсюдилась на балкон квартири № 8 . Балкон повністю знищений, також постраждали особисті речі та меблі». Проте, це не відповідає іншим доказам у справі, зокрема Акту про пожежу, в якому зазначено, що пожежею знищено балкон квартири №2 , та пошкоджено балкон квартири №8 . Таким чином, об`єктом оцінки у Звіті про оцінку мав виступати саме пошкоджений балкон квартири №8 , а не уся квартира разом з усіма речами, меблями та побутовою технікою, що у ній знаходилась. Також,у Звіті про оцінку майна встановлено вартість відновлювального ремонту двох лоджій згідно з Технічним паспортом на квартиру, і не передбачає оцінку пошкодженого балкону, про який йде мова у Акті про пожежу. Тобто, зі Звіту чітко неможливо встановити, яка саме лоджія із двох належить до пошкодженого балкону відповідно до Акту про пожежу, і тому не може братися до уваги судом при оцінці вартості матеріального збитку. На підставі цього, Звіт про оцінку майна не може бути врахований судом як належний доказ завдання матеріальної шкоди на суму 953943,00 грн., оскільки визначає вартість відновлювального ремонту усієї квартири та наявних у ній речей домашнього вжитку, а не саме пошкодженого балкону квартири №8 , та чітко не визначає оцінену вартість пошкодженого балкону квартири №8 . Слід також зазначити, що відповідно до наданої до позовної заяви копії Свідоцтва про право власності на житло від 07.10.2004, виданого Відділом приватизації Деснянської районної у м. Києві Держадміністрації,загальна площа квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 78,6 квадратних метрів. Однак, локальний кошторис на ремонт квартири після пожежі, що міститься у наданому позивачами Звіті про оцінку проведення відновлювального ремонту квартири після пожежі за площею приміщень не відповідає ані Свідоцтву про право власності на житло ані Технічному паспорту на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, локальний кошторис вартості проведення ремонтно-відновлювальних робіт складений на основі помилкових і хибних даних. Крім цього, відповідачі не визнають вартості речей, позначених у локальному кошторисі як «різне», оскільки позивачі не надали доказів того, що ці товари належать саме їм, не надали жодного доказу, які підтверджували за яку суму були придбані ці речі та доказів того, що ці речі були пошкоджені та приведені в непридатний стан завдяки пожежі. Навпаки, із фотографій, що містяться у Звіті про оцінку проведення відновлювального ремонту квартири після пожежі, видно, що ці речі неушкоджені. Зокрема, це речі на загальну суму 224978,20 гривень. Також незаконним є вимога позивачів щодо стягнення з відповідачів на користь [PERSON] витрати на проведення оцінки у сумі 1200 грн. оскільки ця сума не була врахована позивачами у ціні позову та відповідно за неї не було сплачено судовий збір. Представник позивачів - адвокат Овчаренко І.С. в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, та просилв їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 07 жовтня 2004 року належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 27.04.2023 року о 04 год. 03 хв. в житловому будинку на 16 поверсі по [ADDRESS] , в 1 му під`їзді на першому поверсі на балконі кв. 2 власником якого є [PERSON] , сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 27.04.2023 року, складеного комісією у складі провідного інспектора відділу ЗНС та ЗЦЗ Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києва лейтенанта служби цивільного захисту Смовжа Д.В. громадянки [PERSON] , громадянина [PERSON] Деснянським районним управлінням Головного управління ДСНС України у м. Києві підтверджено факт пожежі, яка виникла 27.04.2023 року на балконі квартири №2 , шістнадцяти поверхового будинку з розповсюдженням на балкон квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа Деснянського ГУ НПУ у м. Києві №К-1433/125/49/-2023 від 05.05.2023 встановлено, що на першому поверсі багатоповерхового будинку [ADDRESS] виникла пожежа. З`ясовано, що пожежа виникла на балконі квартири [ADDRESS] та розповсюдилась на інші приміщення. Наслідком пожежі є пошкодження майна власників квартири №2 , №8 , №15 вищевказаного будинку. Відповідно до Звіту про причини виникнення пожежі ймовірною причиною пожежі, яка стала 27.04.2023 року за адресою: [ADDRESS] в 16-ти поверховому житловому будинку, а саме в квартирі №2 (на балконі) - ж необережне поводження з вогнем. Слідів навмисного підпалу не виявлено. З метою проведення перевірки та прийняття рішення згідно до вимог чинного законодавства вказана інформація внесена до ІКС ІПНП (єдиного обліку Деснянського УП ГУНП у м. Києві) за № 16232 від 27.04.2023. У зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вказане звернення (ЄО №16232 від 27.04.2023) розглянуто відповідно до вимог ЗУ « Про звернення громадян». Відповідно до Звіту про оцінку майна проведення відновлювального ремонту квартири після пожежі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] становить 953943 грн. У зв`язку із проведенням експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту позивачем 1 понесено витрати у розмірі 12000 грн., що підтверджується договором №15 від 05.05.2023 між позивачем 1 та ТОВ «Агенство експертної оцінки України» та квитанції №16 від 18.05.2023 на суму 12000 грн. 02.06.2023 позивачами було надіслано в адресу відповідачів вимоги-претензії щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, які не були вручені відповідачам та повернуті відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Станом на дату подання даного позову відповідачами не було відшкодовано завдану матеріальну шкоду (збитки) позивачам. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для настання деліктної відповідальності за статями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засадам (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. Згідно акту про пожежу від 27.04.2023 р. місцем виникнення пожежі є балкон кв. [ADDRESS] , причина пожежі встановлюється. А тому саме відповідач мав доводити у суді відсутність його вини у заподіянні шкоди майну позивача. Відповідач [PERSON] не надала до суду будь-яких доказів на спростування поданих позивачкою документів, під час розгляду справи не заявляв клопотання призначення судової пожежно-технічної експертизи для визначення причини пожежі, а отже, відповідач не спростував визначену статтями 1166, 1167 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди. Таким чином, суд вважає, що позивачкою доведено наявність протиправних дій відповідача, причинного зв`язку між діями відповідача та збитками, а також наявність вини відповідача. Що стосується розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності, несе позивач. Однак на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивач не надала належних та допустимих доказів, з яких можна було б встановити дійсну вартість ремонтно-будівельних робіт з відновлення нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У даному випадку розмір матеріальних збитків, спричинених позивачці внаслідок пожежі та залиття її частини житлового будинку внаслідок гасіння пожежі, який вона просить стягнути з відповідача на її користь, визначений позивачкою на власний розсуд. Однак, суд вважає, що визначений позивачкою розмір шкоди не відображає дійсний розмір збитків, спричинених їй внаслідок пожежі. Надані позивачем докази на підтвердження розміру збитків, а саме: фотосвітлини, рахунки на оплату будівельних матеріалів (шпаклівки, фарби, шпалер), не доводять необхідний обсяг та вартість ремонтно-будівельних робіт, не відображають дійсний стан житлового будинку до пожежі, оцінку його фізичного зносу до пожежі та не враховують здійснені відповідачем ремонті роботи. Судом відповідно до статті 12 ЦПК України позивачці та її представнику роз`яснювалося право на подання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості відновлювальних робіт (ремонту) після пошкоджень пожежею нерухомого майна, однак відповідних клопотань не надходило. Суд вважає за необхідне зазначити, що дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується факт пошкодження покрівлі та стелі в частині житлового будинку, яка належить позиваці. Щодо заявленої позивачкою вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд погоджується з доводами позивачки про перенесені нею моральні переживання внаслідок пошкодження її майна, та враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх характеру, та з урахуванням тієї обставини, що позивачка є особою похилого віку, і що вона змушена перетерпіти незручності, пов`язані з організацією ремонту належного їй нерухомого майна, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на її користь 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial