Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до\~\~ [PERSON] та просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.08.2017 у розмірі 32723,86 гривень та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що\~\~відповідач [PERSON] , при підписанні анкети-заяви, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Банку, які їй були надані для ознайомлення у письмовій формі. Представник позивача зазначає, що відповідно до\~ст.634 ЦК України\~з відповідачкою було укладено договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Виконання відповідачкою договору простежується згідно виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Відповідно до бажання відповідачки їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 38000 гривень. Крім цього, при укладенні договору відповідачка надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, що відповідає п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору - п. 2.1.1.12.3 та здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, проте не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча\~ст.629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно п.2.1.12.7.1 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.12.6.1 договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.п. 2.1.12.10. договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка на 13.03.2023 року має заборгованість 32723, 86 гривень, з яких: 26960,18 гривень - заборгованість за кредитом, 5763,68 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 гривень - заборгованість за комісією; 0, 00 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 159926 від 27.07.2023, [PERSON] зареєстрована за адресою: с.Хвалибога, Городенківський район Івано-Франківська область. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не заперечує щодо заочного розгляду справи Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 23.08.2023 та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання 23.08.2023 не відбулося через перебування головуючої судді у відпустці. Судові засідання 25.09.2023, 17.10.2023, 02.11.2023 не відбулися через неявку сторін. Відповідачку належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи конвертом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте конверт повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; також відповідачка про розгляд справи повідомлялася телефонограмою та через оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошень про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачка у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву такого не подала, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомила, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не поступала. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачка про причини неявки у судові засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, отже вважається такою, що не з`явилася у судові засідання без поважних причин. Згідно із ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких\~\~висновків. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1ст.81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.08.2017 року між АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписанням 23.08.2017 заяви приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», та які разом з Пам`яткою клієнта і тарифами, складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. 10.08.2020 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, де у п. 4 зазначено процентну ставку у пільговий період: 0,00001 % відсотків річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних 42 %, 40,08 %, 36 %; п. 6 процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних: 84,00 %, 81,60 %, 72,00 %. Також до заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг представником позивача додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», які відповідачкою не підписані. Наданий суду на підтвердження умов кредитування Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг відповідачкою не підписаний. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що [PERSON] згідно договору б/н отримала наступні кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії до 07/21, [NUMBER] з терміном дії до 09/21 року, № [NUMBER] з терміном дії до 10/23, № [NUMBER] з терміном дії до 04/24. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , стверджується, що 23.11.2017 їй встановлено кредитний ліміт 3000 гривень, 20.02.2018 збільшено кредитний ліміт до 6000 гривень, 13.08.2018 збільшено кредитний ліміт до 15000 гривень; 18.05.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень, 19.02.2021 збільшено кредитний ліміт до 1000 гривень, 20.02.2021 збільшено кредитний ліміт до 2000 гривень, 27.02.2021 зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень; 22.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 1000 гривень, 22.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 2000 гривень, 24.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 3000 та 4000 гривень, 25.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 5000 гривень, 27.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 7000 гривень, 30.06.2021 збільшено кредитний ліміт до 8000 гривень, 01.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 10000 гривень, 02.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 11000 гривень, 05.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 13000 гривень, 06.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 15000 гривень, 09.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 16000 гривень, 12.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 15000, 17000, 18000 гривень, 17.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 30000 гривень, 21.07.2021 збільшено кредитний ліміт до 38000 гривень, 03.08.2021 зменшено кредитний ліміт до 37000 гривень, 12.08.2021 зменшено кредитний ліміт до 35000 гривень, 12.10.2021 зменшено кредитний ліміт до 34000 гривень, 19.10.2021 зменшено кредитний ліміт до 33000 гривень, 24.10.2021 зменшено кредитний ліміт до 32000 гривень; 03.11.2021 зменшено кредитний ліміт до 31000 гривень, 08.02.2022 зменшено кредитний ліміт до 31000 гривень, 22.02.2022 зменшено кредитний ліміт до 30514, 42 гривень, 11.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень. З розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачка активно користувалася картковим рахунком, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, однак несвоєчасно та не в повному обсязі погашала кредитні кошти, у зв`язку з чим на 13.03.2023 року має заборгованість 32723, 86 гривень, з яких: 26960,18 гривень - заборгованість за кредитом, 5763,68 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 гривень - заборгованість за комісією; 0, 00 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Щодо пред`явленої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимоги про сплату заборгованості за кредитом у розмірі 26960,18 гривень, суд враховує, що відповідачка [PERSON] фактично отримала та використовувала надані позичальником кошти, що підтверджено розрахунком заборгованості, та те, що у добровільному порядку кошти АТ КБ «ПриватБанк» не повернула. Враховуючи наведене, а також вимоги ч. 2\~ст.530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав. Вимогою Банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів. За таких обставин, є підстави для стягнення 26960,18 гривень заборгованості за кредитом. Банк, пред`являючи вимогу про погашення кредиту, просив крім суми, яку фактично отримала в борг позичальник (тіло кредиту), стягнути заборгованість за відсотками та підтвердив своє право вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.08.2017 року, паспортом кредиту, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною першою статті 1048\~ЦК\~України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У заяві позичальника від 23.08.2017 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий витяг з Умов та правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім цього, відповідачкою не підписано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який до того ж не конкретизує вид кредитної картки, що було видано відповідачці, оскільки містить умови кредитування з використанням карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», що відповідно передбачають різний розмір відсоткової ставки (3,0%, 2,5,%, 1,7% 2,5%). Таким чином, вказаний витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки, яка погоджена сторонами при укладенні договору та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту тощо, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору в цій частині. Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду у справі № 365/159/19 від 12 лютого 2020 року. Також матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладений між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 10.08.2020, а додана позивачем анкета-заява, підписана відповідачкою, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній Законом України «Про споживче кредитування». Включення позивачем паспорту споживчого кредиту в Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Також суд звертає увагу на те, що в розділах 4 паспорту споживчого кредиту вказано, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, а у розділі 7 зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 25.08.2020. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, оскільки Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.08.2017 року шляхом підписання заяви-анкети, та відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність за відсотками. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Виходячи з\~умов кредитного\~договору,\~укладеного між\~сторонами,\~анкети-заяви\~підписаної відповідачкою,\~беручи до\~уваги розрахунок\~заборгованості,\~який неспростований\~відповідачкою, відсутність належних доказів на підтвердження правомірності нарахування відповідачці процентів за користування позиченими коштами, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом та задоволення позову в частині вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки [PERSON] 26960,18 гривень за кредитом, які в добровільному порядку нею Банку повернуті не були. Згідно п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідачки 26960,18 гривень заборгованості, то на користь позивача з відповідачки необхідно стягнути 2211,26 гривень сплаченого судового збору (26960,18 х 2684 / 32723,86). Щодо доданого позивачем до позовної заяви клопотання про огляд веб-сайту, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. ч. 1, 7\~ст. 85 ЦПК України\~письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Виходячи з вищевикладеного, суд не знайшов підстав для задоволення вказаного клопотання про огляд веб-сайту, оскільки представником позивача не наведено достатніх підстав, вважати, що Умови та правила надання банківських послуг, які діяли на день приєднання відповідачем до відповідних умов, які просить оглянути на власному веб-сайті представник позивача, неможливо надати суду. До того ж, огляд веб-сайту по своїй суті є способом забезпечення доказів, передбаченим законодавством, підстави для застосування якого в суду відсутні, оскільки дане клопотання не відповідає вимогам\~статті 117 Цивільного процесуального кодексу України, яка регламентує вимоги щодо змісту заяви про забезпечення доказів. На підставі ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~549,\~551,\~611,\~612,\~625,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial