Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Представниця позивачки адвокат Пирогова О.Т. у серпні 2023 року звернулася до суду із вказаним позовом в інтересах [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що її довірителька є онукою [PERSON] , яка померла у 1996-1997 роках (точна дата смерті невідома). На час смерті [PERSON] спадкоємицею була [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла онука останньої [PERSON] . Після оформлення права власності на майно, яке до смерті належало [PERSON] , було встановлено, що її матері, [PERSON] , належало майно (земельний пай, будинок), яке не успадковане донькою померлої. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та спадкодавицею. З метою встановлення родинних відносин позивачка звернулася до Державного архіву Сумської області, але їй було відмовлено у наданні документів у зв`язку із неповністю збереженими книгами реєстрації актів громадянського стану по с. Поляне (Великописарівського) Тростянецького району Сумської області. Також представниця позивачки зазначила, що [PERSON] , не була обізнана про наявність спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , та яке не було оформлене за життя [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, представниця позивачки просить суд: 1) встановити факт родинних відносин, а саме, що померла у с. Поляне Охтирського району Сумської області [PERSON] , є бабусею [PERSON] , [INFO] ; 2) визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю 1 місяць із дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла у с. Поляне Охтирського району Сумської області. Ухвалою суду від 07.08.2023 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31.08.2023 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду. Також за клопотанням представника позивачки витребувано письмові докази. У судовому засіданні позивачка та її представниця підтримали позовні вимоги обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просили задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася та подала заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки та її представниці, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце спадкові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] у с. Поляне Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 36). На момент смерті [PERSON] проживала і була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 59). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 03.10.2023 за № 74187801 та № 74187810 наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Воропай В.В. після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 51-53). Отже, судом установлено, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв. Приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник О.Д. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують родинні відносини із спадкодавицею (а.с. 60). Ураховуючи, що державним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. На підтвердження факту родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , яка померла [INFO] , представниця позивачки надала наступні докази: - свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] відповідно до якого позивачка [PERSON] до реєстрації шлюбу із [PERSON] , мала прізвище [PERSON] (а.с. 7); - свідоцтво про народження серії [NUMBER] відповідно до якого батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6); - витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.07.2023 за № 00040478350 та №00040478754 відповідно до яких мати позивачки [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON] мала прізвище [PERSON] . Після реєстрації шлюбу з [PERSON] мати позивачки змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 11-12). Державним архівом Сумської області, на звернення позивачки, було надано відповідь про відсутність відомостей у неповністю збережених актах громадянського стану по с. Поляне (Великописарівського) Тростянецького району Сумської області щодо [PERSON] (а.с. 9). Також за клопотанням представниці позивачки у судовому засіданні були допитані свідки. Зокрема свідок [PERSON] пояснила, що вона знала матір позивачки [PERSON] , з якою вони проживали по одній вулиці у с. Поляне Тростянецького району та працювали разом у одному колгоспі. У [PERSON] була мати [PERSON] , яка проживала також у с. Поляне, неподалік від неї. Коли [PERSON] померла, то її поховала дочка [PERSON] . Позивачка доглядала свою матір [PERSON] . Інших дітей у [PERSON] не було. Їй відомо, що [PERSON] померла, але коли саме, не може точно сказати. Свідок [PERSON] пояснив, що він знав матір позивачки [PERSON] , з якою вони проживали по одній вулиці у с. Поляне Тростянецького району. Також йому відомо, що позивачка є онукою [PERSON] , яка проживала неподалік від нього, через кілька дворів, по одній вулиці. [PERSON] поховала [PERSON] . Коли помер чоловік [PERSON] , то вона переїхала проживати до позивачки у м. Тростянець Сумської області. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, у ході судового розгляду, враховуючи письмові докази та показання свідків, поза розумним сумнівом знайшла підтвердження та обставина, що померла [PERSON] є бабусею позивачки [PERSON] по лінії матері [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 13). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини установлений частиною 1 статті 1270 ЦК України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 16.08.2023 по справі № 758/13293/18 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З огляду на встановлені судом обставини щодо неподання позивачкою до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, зокрема відсутність документів, які підтверджують родинні відносини із спадкодавицею та необхідність встановлення факту родинних відносин у судовому порядку, зважаючи на відсутність заперечень відповідача проти позову, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини. Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved