Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг»\~ звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8745832 від 09.10.2020 у розмірі 15405,60 грн.; суму збитків завданих інфляцією у розмірі 3846,14 грн. та 3% річних у розмірі 700,91 грн., а також судовий у розмірі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмір 3000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.10.2020 між відповідачем та ТОВ «ФК «АРАГОН» було укладено кредитний договір №8745832 у формі електронного документу з використання електронного підпису, за яким позичальник отримав кредитні кошти у сумі 3000 грн. на банківську картку, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків 0,18 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проте, свої зобов`язання за договором щодо повернення коштів відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач отримав право вимоги до відповідача за Договором про надання послуг факторингу, укладеним 05.08.2021 між ТОВ «ФК «АРАГОН»» та ТОВ «ВВС-Факторинг». Відповідно до Реєстру боржників, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становила 11280 грн., з яких 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 162 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками, 8118 грн. сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим, станом на 08.09.2023 має заборгованість у розмірі 15405,60грн., яка складається з наступного: 11280,00 грн. -\~ сума заборгованості на дату відступлення прав вимоги, 4125,60 грн. сума нарахованих відсотків. Крім того, за невиконання зобов`язань за договором позивачем відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України здійснено нарахування інфляційного збільшення за період з 05.08.2021 по 08.09.2023\~ в розмірі 3846,14 грн. та 3% річних у розмірі 700,91 грн. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Не погоджуючись із позовними вимогами 18.10.2023 відповідач через підсистему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що нарахування позивачем інфляційного збільшення та 3% річних у період дії воєнного стану на території України є незаконним. Подана позивачем довідка ТОВ «Платежі Онлайн» не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування, а відтак в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів. Відповідно до умов кредитного договору № 8745832 від 09.10.2020 та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит) підлягають проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 0,18 % в день за період з 09.10.2020 по 09.11.2020, тобто в межах строку кредитування, що становить 162,00 грн., а за період після такого прострочення - з 09.11.2020 р. підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Також зазначила, що розмір витрат на правову допомогу повинен бути співмірним з понесеними витратами, які в свою чергу мають бути документально підтверджені та доведені. Тому, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 09 жовтня 2020 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та [PERSON] , в електронній формі, укладено договір №8745832, за умовами якого відповідачу наданий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 30 днів до 08 листопада 2020 року, зі зниженою процентною ставкою 0,18% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п.3.1. цього договору; стандартною процентною ставкою 2,3 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується у межах строку надання кредиту, вказаного в п.3.1. цього договору, якщо позичальник не виконав умови, передбачені п.4.1 даного договору (п.2.1.,3.1.,4.1.,4.2 Договору). Відповідно до п.3.1. договору кредит надається строком на 30 днів, до 08 листопада 2020 року (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Згідно з п.3.3. Договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування відповідної суми на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позивальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідно до п.3.2 кредитного договору, позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п.3.1 цього договору. У Додатку №1 до Договору встановлено графік платежів та зазначено, що сукупна вартість позики складає 3162 грн. (а.с.21). Згідно з п. 3.6 договору кредит надається на умовах сплати процентів і основної суми кредиту в кінці строку дії кредитного договору. Договір надання коштів у позику,в тому числі і на умовах фінансового кредиту №8745832 підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA684799. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин першої-другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідач, підписавши договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA684799, погодився з усіма його істотними умовами. ТОВ «ФК «АРАГОН»\~ виконало свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, відповідачу надано кредит в розмірі 3000 грн. строком на 30 днів, що підтверджується довідкою щодо ідентифікації Позичальника в системі ТОВ «ФК «АРАГОН» від 09.10.2020 (а.с.11) та інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» про проведення відповідної транзакції вих.№415/08 від 28.08.2023 (а.с.31). Доводи відповідача про те, що плата за користування кредитними коштами підлягає нарахуванню за період з 09.10.2020 по 09.11.2020, а після цього періоду відсотки за користування не можуть нараховуватися, суд відхиляє, оскільки такі доводи суперечать умовам договору, укладеного між сторонами. У п.4.1. договору зазначено, що знижена процентна ставка в розмірі 0,18% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 65,7% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п.3.1. договору, якщо позичальник здійснить повне погашення кредиту в цей строк надання кредиту або протягом трьох робочих днів, що слідує за датою, визначеною в п.3.1. договору. Знижена процентна ставка скасовується з дати її застосування, у разі якщо до відносин між сторонами застосовується Стандартна процентна ставка. Так, у відповідності до п.4.2 договору №8745832, стандартна процентна ставка в розмірі 2.3% (два цілих тридцять сотих) процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 839.50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, якщо Позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1. даного Договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. У випадку застосування стандартної процентної ставки, Кредитодавець надає Позичальнику інформацію щодо визначення сукупної вартості кредиту та графіку погашення заборгованості у вигляді оновленого Графіку платежів. Оскільки відповідачка у строк до 09.11.2020 не виконала зобов`язання за кредитним договором щодо повного погашення заборгованості, за умовами цього договору підлягали нарахуванню плата за користування кредитними коштами у вигляді стандартної процентної ставки, передбаченої п.4.2. Кредитного договору. 05 серпня 2021 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АРАГОН» відступило ТОВ «ВВС-Факторинг» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення цього договору та визначені в Додатку №1 до даного договору (а.с.38-41), в тому числі і до боржника [PERSON] , яка станом на 05.08.2021 (дата укладення договору факторингу) мала заборгованість за кредитним договором №8745832 від 09.10.2020 у розмірі 11280 грн., з яких 3000 грн. прострочена заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 162 грн.\~ \~ прострочена заборгованість по відсоткам, 8118 грн. прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам (Додаток №1 до Договору факторингу) (а.с. 42-62). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Станом на 08.09.2023 відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов`язань перед кредитором, у зв`язку з чим за розрахунком позивача має заборгованість у розмірі 15405,60 грн., яка складається з наступного: 11280,00 грн. -\~ сума заборгованості на дату відступлення прав вимоги, 4125,60 грн. сума нарахованих відсотків за період з 05.08.2021 по 08.09.2023 (а.с.64). Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами,суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по основному боргу та відсотками. Щодо вимоги ТОВ «ВВС-Факторинг» про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період 05.08.2021 по 08.09.2023. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати, розраховані за період з 05.08.2021 по 23.02.2022 у розмірі \~ 717,01 грн., враховуючи показники індексу споживчої інфляції в Україні за вказаний період, виходячи з розрахунку: IIc (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.06356463; 11 280,00 x 1.06356463 - 11 280,00 = 717,01 грн. Крім того, відповідно до вищезазначених вимог закону 3% річних слід обраховувати за період з 05.08.2021 по 23.02.2022, що складає 203 календарних дні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 188,21 грн. (11 280,00 x 3 % x 203 : 365 : 100). Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 15405,60 грн., а також 717,01 грн. інфляційних втрат та 188,21 грн. 3% річних. У позовній заяві позивач ТОВ «ВВС-Факторинг» просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. На підтвердження таких витрат позивачем надано Договір про надання правничої допомоги, протокол погодження видів правничої допомоги, Додаткову угоду №1, Акт прийому-передачі наданих послуг, рахунок на оплату правничої допомоги, платіжну інструкцію про оплату правничої допомоги на суму 3000 грн., довіреність на представництво інтересів позивача адвокатом Юхименком Ю.Ю. (а.с.10,23-30,32-35). Суд не вбачає підстав вважати таку суму витрат на професійну правничу допомогу неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаної роботи. Згідно платіжного доручення при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України,\~ судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 19952,65 грн. (15405,60+3846,14+700,91), з яких задоволено вимоги на суму 16310,82 грн. (15405,5+717,01+188,21) грн. Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу\~ у сумі\~ 2452,43 грн.\~ та витрати по сплаті судового збору у сумі 1755,29 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial