Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

В позові вказано, що 25 квітня 2015 року між сторонами укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №561. За час подружнього життя у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім. 24 квітня 2023 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 26.05.2023 року. Згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду малолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю. На даний час син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивачці складно утримувати належний матеріальний рівень забезпечення сина. Періодично в добровільному порядку відповідач надавав кошти на утримання дитини, однак потребує вирішення питання щодо суми аліментів на утримання дитини. Відповідач є працездатним та має можливість отримувати дохід та надавати кошти на утримання дитини. Позивач зазначає, їй відомо, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документах не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Син постійно потребує нормального харчування, одягу, санітарно-гігієнічних засобів, медичного забезпечення. Сума аліментів визначена позивачем, виходячи з потреби дитини у повноцінному харчуванні, товарами першої необхідності, необхідністю забезпечення відповідним одягом, взуттям, канцтоварами, лікуванні для забезпечення його нормального та духовного розвитку. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON] , аліменти у твердому грошовому розмірі 4\~000 гривень щомісячно до досягнення дитини повноліття. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за її відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] сторони спору зареєстровані батьками. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 561 розірвати, дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю [PERSON] . Рішення набрало законної сили 26 травня 2023 року, що підтверджується відміткою на копії рішення. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] ., за якою зареєстрована позивачка, [PERSON] , що підтверджується наданою копією паспорта громадянина України. 20 вересня 2023 року позивач звернулась до суду із заявою, в якій повідомила, що 02 серпня 2023 року їй було видано паспорт громадянина України, згідно якого прізвище змінене на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в процесі розгляду справи не надала суду доказів в обгрунтування заявленого розміру аліментів, нею не вчинено процесуальних дій обґрунтування витрат на утримання дитини в заявленому розмірі, відповідач не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти, відповідачем не надано відзив на позовну заяву, не зазначено приблизний розмір доходу відповідача, тому стягненню підлягають аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитини повноліття. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитини повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Доказів на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1073 гривень 60 копійок на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial