Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

05.09.2023 року до суду звернулась позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Поздняков В.Г., з позовом про зміну способу стягнення аліментів до відповідача, [PERSON] 27.09.2023 року отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.09.2023 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 22.11.2023 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивач просить змінити розмір стягуваних за судовим наказом у справі № 206/2152/20 провадження № 2-н/206/91/20 Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2020 року аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 20.07.2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська виданий судовий наказ у справі № 206/2152/20 провадження № 2-н/206/91/20 за її заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів, за яким стягнуті аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] і доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини. Судовий наказ набрав чинності 20.07.2020 року. Шлюб між нею та відповідачем розірваний. 25.06.2022 року вона одружилась із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Стягувані з відповідача аліменти є недостатніми для утримання дітей , забезпечення їм належного рівня життя. А відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дітей, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.07.2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська виданий судовий наказ у справі № 206/2152/20 провадження № 2-н/206/91/20 за заявою позивачки до [PERSON] , про стягнення аліментів, за яким стягнуті аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] і доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини. Судовий наказ набрав чинності 20.07.2020 року. Судом також встановлено, що позивачка 25.06.2022 року уклала шлюб із [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягуваних аліментів з твердої грошової суми до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з того, що позивач бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від отримуваного відповідачем прибутку, а не твердій грошовій сумі, позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню, оскільки спосіб стягнення аліментів визначається виключно стягувачем аліментів, тобто тим з батьків, з ким проживає дитина . Так як відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд також погоджується із визначенням розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки , а саме в єдиній частці в розмірі 1/3 частина заробітку (доходу) відповідача на утримання двох дітей, оскільки позивачка бажає визначити розмір аліментів в частці від прибутку відповідача і такий спосіб стягнення аліментів передбачений ст. 181 СК України. Мінімальний розмір аліментів, суд визначає з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якого гарантований розмір аліментів не може бути меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є рекомендованим, а не гарантованим, і аліменти в даному розмірі присуджуються судом у випадку достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проте доказів на підтвердження прибутку відповідача та його достатності для визначення мінімальної межі аліментів в даному розмірі суду не надано, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.. На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з відповідача на ім`я позивачки на утримання двох, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, а саме: з розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів в зазначеному вище розмірі суд, з урахуванням обов`язку матері утримувати своїх дітей, вважає, що стягнення аліментів в даному розмірі буде необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей даного віку. Вимоги щодо допуску рішення суду до негайного виконання задоволенню не підлягають. Оскільки. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;. Позивачка звернулась із позовом про зміну стягнення аліментів, а не про стягнення аліментів, відповідно нормами Сімейного кодексу України не передбачено допуску рішення суду до негайного виконання за даним спором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073.60 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за даним позовм. На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України,

Outcome: partial