Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 12.08.2013 року у розмірі 31877,41 гривень станом на 14.08.2023 року, та судові витрати у розмірі 2684 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 12.08.2013 року підписав заяву б/н. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 25000 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14.08.2023 року має заборгованість у розмірі 31877,41 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 26076,71 гривень та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5800,70 гривень. Позивач вказує, що оскільки відповідач умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконує, тому АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даною позовною заявою та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11\~вересня 2023\~ року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що він звертався до відділення АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про реструктуризацію даної кредитної заборгованості, на яку АТ КБ «ПриватБанк» не відреагував, а при повторному зверненні у відділенні банку йому повідомили про відмову. Також повідомив, що не готовий сплатити суму заборгованості у розмірі 31877,41 гривень, оскільки в 2016 переніс інфаркт, а в 2021 інсульт. З лютого 2023 року він отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2520 гривень, яких не вистачає навіть на лікування. Наразі він не працює за станом здоров`я, єдиним його доходом є пенсія. Заборгованість визнає, яку готовий виплачувати частинами з пенсії у розмірі 2520 гривень. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, реструктуризація боргу є правом банку, а не його обов`язком. Обставини на які посилається відповідач щодо важкого матеріального стану не можуть бути підставою для відмови у позові, крім того ним не надано належних доказів на підтвердження важкого фінансового стану з моменту першого порушення умов договору. Представник позивача Дашко В.М., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.08.2013\~ року [PERSON] підтвердив своїм підписом, що згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, . Зі змісту\~анкети-заяви\~вбачається,\~що відповідачпідтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Як вбачається із довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] був відкритий картковий рахунок 12.08.2013\~ року і для користування картковим рахунком 28.10.2013 видана кредитна картка «Універсальна GOLD», зі строком дії до 05/17, після чого видавались нові кредитні картки зі строком дії до 06/17, 08/20 та до 10/24. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну кредитного ліміту, [PERSON] 28.10.2013\~ року по картці був встановлений кредитний ліміт у розмірі 5000 гривень, після чого 15.12.2014 та 31.12.2014 був зменшений, а 21.07.2016, 20.06.2017, 22.09.2017, 13.08.2018, 26.11.2019 та 27.02.2020 був поступово збільшений, останній раз до 25000 гривень, а згодом 26.12.2022 кредитний ліміт зменшений до 0,00 гривень. Також 19.11.2020 року відповідачем були підписана нова заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, тобто споживчого кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.08.2013\~ року станом на 31.10.2015 [PERSON] з 23.11.2013 року нараховується заборгованість по кредиту, яка періодично частково сплачувалась відповідачем. Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк», відповідачем за кредитним договором №б/н від 12.08.2013\~ року не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 14.08.2023\~ року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 31877,41 грн., з яких: 26076,71 грн.- заборгованість за кредитом, 5800,70 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до наданої позивачем виписки за договором б/н за період 12.08.2013\~року по 23.08.2023 відповідач користувався виданими йому кредитними картками і наданим кредитним лімітом, остання операція з метою витрат кредитних коштів ним здійснена 21.02.22. Остання сума коштів внесених відповідачем на погашення заборгованості 14.02.2022 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1054\~ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідност.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника. У вказаній постанові Верховним Судом також зазначено, що стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. В своєму відзиві відповідач підтвердив факт укладення ним кредитного договору та отримання кредитних коштів. Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за кредитними коштами, заявлений стороною позивача. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи вищевикладене,\~позовні вимоги\~щодо стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~про надання\~банківських послуг\~б/н\~від 12.08.2013 року станом на 14.08.2023 року у розмірі 31877,41 гривень підлягають задоволенню. При цьому відповідач у своєму відзиві просить суд розстрочити йому суму повернення заборгованості, враховуючи його щомісячну пенсію у розмірі 2520 гривень. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст.\~265\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі необхідності в резолютивній частині рішення суду також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно із ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст.\~435\~цього Кодексу за\~заявою сторони\~суд,\~який розглядав\~справу як\~суд першої\~інстанції,\~може відстрочити\~або розстрочити\~виконання рішення,\~а за\~заявою стягувача\~чи виконавця\~(у\~випадках,\~встановлених законом),\~-\~встановити чи\~змінити спосіб\~або порядок\~його виконання.\~Підставою для\~встановлення або\~зміни способу\~або порядку\~виконання,\~відстрочення або\~розстрочення виконання\~судового рішення\~є обставини,\~що істотно\~ускладнюють виконання\~рішення або\~роблять його\~неможливим.\~ Вирішуючи\~питання про\~відстрочення чи\~розстрочення виконання\~судового рішення,\~суд також\~враховує:\~щодо фізичної\~особи -\~тяжке захворювання\~її самої\~або членів\~її сім`ї,\~її матеріальний\~стан. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства та встановлені обставини з цього питання, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення, оскільки відповідачем належним чином\~обґрунтованої заяви\~з цього\~питання не\~надано,\~такожне надано доказів щодо його скрутного матеріального становища, що є обставиною, яка ускладнює виконання рішення суду. А надані медичні довідки про проходження обстежень у 2016 та 2021 роках та лікування в медичному закладі у 2021 році не відображають стан здоров`я на час ухвалення рішення та не є самостійною підставою для розстрочки виконання рішення. Суд роз`яснює відповідачу право на звернення до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду з дотриманням вимог, зазначених в ст.ст. 183 та 435 ЦПК України. 14.06.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст.5\~Закону України\~«Про акціонерне\~товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк». Питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~вирішує відповідно\~до вимогст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до наданої відповідачем довідки до акта огляду медико-моціальною експертною комісією серії 12 ААВ №337624, [PERSON] \~має бестрокову\~інвалідність ІІІ\~групи,\~що відповідно\~до Закону\~України«Про судовий збір»\~ не звільняє його від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved