Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 08.08.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/1062/74/1276 (далі - кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит за програмою кредитування «Кредит на вторинному ринку» в розмірі 19 000 доларів США строком по 08.08.2022. [PERSON] зобов`язалась повернути банку суму отриманого кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,85% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначеному кредитним договором. Відповідач [PERSON] 18.07.2008 перед укладенням кредитного договору звернулася до банку із Заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі №1 «Відомості про кредит» зазначила суму кредиту 19 000 доларів США, яку має намір отримати, зазначивши валюту, а тому своїм підписом засвідчила, що з умовами надання та повернення кредиту ознайомлена. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 25.01.2021 утворилась заборгованість у розмірі 54 197 доларів США 40 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом - 18 590,82 доларів США, у зв`язку із чим, звертається з позовом до суду. Відповідача за первісним, позивач за зустрічним позовами [PERSON] подала до суду зустрічний позов про розірвання кредитного договору та визнання недійсним договору іпотеки від 08.08.2008, зареєстрований в реєстрі за №2702. В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що отримала 19 000 доларів США у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Кредит був наданий на придбання нерухомості, однокімнатної квартири по [ADDRESS] . В забезпечення укладеного кредитного договору уклала договір іпотеки від 08.08.2008 на вищевказану квартиру. Після отримання кредиту, відбулась істотна зміна обставин, якою відповідач, як споживач, не керувалась, укладаючи кредитний договір, а саме значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні, що потягло за собою зміну вартості кредиту та зменшення ціни на іпотеку. В змісті договору не встановлено інфляційного застереження та відсутні належні дані і відомості відносно досягнутої домовленості щодо розрахунків інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості, що порушило постанову правління НБУ від 10.05.2007 року №168, відсутня також додаткова угода між відповідачкою та банком. 18 590,82 дол. США, які банк просить стягнути не відповідає дійсності, оскільки сплатила банку 3 735 доларів США 67 центів кредиту, а залишок несплаченого кредиту становить 15 264 долари США 33 центи. Також в матеріалах справи міститься відзив на зустрічний позов, в якому представник АТ "Райффайзен Банк" зазначає, що [PERSON] в зустрічній позовній заяві підтвердила факт укладення 08.08.2008 кредитного договору. Сплачені відповідачкою кошти в сумі 3735,67 дол. США, згідно наданого нею розрахунку про виплати кредиту на погашення кредиту не сплачувались, оскільки частина сплачених нею коштів були здійснені на сплату комісії за видачу кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, що підтверджується умовами кредитного договору та розрахунком заборгованості, відповідно до якого [PERSON] в загальному сплатила 1301,61 дол. США на погашення основного боргу за тілом кредиту та 3409,84 дол. США на погашення відсотків за користування кредитом. Згідно умов кредитного договору в разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України всі валютні ризики несе позичальник та усі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладенні договору, приймає на себе і такі обставини не є підставою про зміну або розірвання цього договору. Щодо визнання недійсним Договору іпотеки зазначає, що застава не припиняється за обов`язками позичальника щодо заборгованості за кредитом, процентів і неустойки, які існували на момент розірвання кредитного договору. В зустрічному позові відповідачкою не обгрунтовано на підставі яких норм закону такий договір повинен бути визнаний недійсним, крім того вимога щодо звернення стягнення на майно банком не заявляється. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області (далі - суд) від 13.06.2022 заочне рішення суду від 03.11.2021 скасовано, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.10.2022 прийнято зустрічну позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано оригінал кредитної справи за кредитним договором. Ухвалою суду від 27.12.2022закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами суду від 03.07.2023 витребувано докази в АТ «Райффайзен Банк» та від 22.08.2023 витребувано докази в АТ «ОКСІБАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Ухвалою суду від 04.10.2023 замінено позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»). В судовому засіданні представник позивача за первісним, відповідач за зустрічним позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» Кеню Д.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові, проти зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечив, просив відмовити. Вказав, що перебіг строку позовної давності був зупинений у зв`язку із карантином, а в подальшому через воєнний стан. Підстав для розірвання кредитного договору відсутні, а недійсність такого не передбачена нормами чинного законодавства. Відповідач за первісним, позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні первісного позову. Вказала, що платила вчасно, проте різкий ріст курсу долара підвищив на все ціни, банк на зустріч не пішов. Також просила застосувати строки позовної давності, з підстав наведених у письмовій заяві від 08.05.2023, обґрунтоване тим, що банк у позасудовому порядку звернувся до нотаріуса та було вчинено виконавчий напис на звернення стягнення на предмет іпотеки. Зустрічний позов підтримала повністю та просила задовольнити. Зазначила, що банк при укладенні кредитного договору ввів її в оману, її волевиявлення на укладення договору на таких умовах не було. Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом адвокат Афадєєв В.В. в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки, просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Також просив застосувати позовну давність, оскільки трирічний строк для пред`явлення вимог сплинув в повному обсязі з урахуванням вимоги банку про дострокове погашення кредиту від 30.01.2009 та видачі виконавчого напису, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 18.07.2008 [PERSON] було підписано Заяву-анкету на отримання кредиту під заставу на суму 19 000 дол. США (том 1 а.с.9). 08.08.2008 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір , згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 19 000 доларів США 00 центів строком по 08.08.2022 року під 13,85% річних, а позичальник зобов`язалася у строк до 08.08.2022 року повернути кредит згідно Графіка погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,85% відсотків річних (том 1 а.с.10-17). Відповідно до п.1.1 кредитного договору [PERSON] зобов`язалася використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені цим договором. Згідно з п.7.1 ст.7 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів (Додаток 1 до Договору). Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п.1.3.3. цього Договору. Якщо дата сплати, зазначена в п.1.3.3. Договору не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній п.1.3.3. Договору. Тобто, погашення щомісячної заборгованості по кредиту здійснюються кожного місяця 8 числа в розмірі 256,62 дол. США. 08.08.2008 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №2701, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н.М. (том 3 а.с.23-25). Оригінали вищезазначених документів, які містяться в кредитній справі, було оглянуто в судовому засіданні. 28.04.2023 між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та АТ «ОКСІ БАНК» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-60-1, на підставі якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №014/1062/74/1276 від 08.08.2008 року, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 29.08.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «ОКСІБАНК» укладено Додаткову угоду №2 до Договору відступлення права вимоги №114/2-60. 29.08.2023 між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та АТ «ОКСІ БАНК» укладено Додаткову угоду №2 до Договору відступлення права вимоги №114/2-60-1 з змінами в реєстр боржників. Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги та реєстру боржників ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Райффайзен Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором №014/1062/74/1276 від 08.08.2008 року. Згідно з ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно з ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно Розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 25.01.2021 заборгованість за кредитом [PERSON] складає 18 590,82 дол. США, які позивач просить стягнути з відповідачки (том 1 а.с.5-7). Крім того, як вбачається із Розрахунку заборгованості 30.03.2009 банком здійснено реструктуризацію заборгованості по кредиту в сумі 892,43 дол. США (том 1 а.с.5). Водночас, матеріали справи, а також кредитна справа не містять доказів, на якій підставі банком було проведено реструктуризацію по кредиту, а саме збільшено на вказану суму власне тіло кредиту. У порядку досудового врегулювання спору 12.02.2021 за вих.№114-43/3-138942 [PERSON] була надіслана Вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в сумі 18 590,82 дол. США - заборгованість по сумі Кредиту та 28 939,66 дол. США - заборгованість по процентам, а також нараховану пеню, однак така Вимога була залишена відповідачкою без задоволення (том 1 а.с.20). [PERSON] у зустрічному позові зазначає, що сплатила банку 3 735,67 дол. США, які вважає сплатою тіла кредиту, на підтвердження чого надає квитанції (том 3 а.с.26-46). Факт сплати відповідачкою вказаних сум по кредиту підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем та квитанціями, наданими [PERSON] . Поряд з цим слід врахувати, що у відповідності до п. 7.7 кредитного договору вимоги кредитора щодо погашення кредиту підлягають задоволенню з отриманих від позичальника платежів у такій послідовності: сплата пені та штрафів за неналежне виконання позичальником зобов`язань за цим договором; сплата прострочених процентів за користування кредитом; погашення простроченої до сплати суми заборгованості; сплата процентів за кредитом; погашення суми заборгованості за кредитом. З урахуванням даних умов кредитного договору року та зазначеного вище Розрахунку заборгованості, частина сплачених [PERSON] коштів у загальній сумі 3 735,67 дол. США скеровано на погашення як основного боргу, так і відсотків за користування кредитом. Оскільки [PERSON] не виконала свої зобов`язання перед АТ "Райффайзен Банк", правонаступником якого є ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» по погашенню кредиту, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 17 698,39 дол. США (18 590,82-892,43) з вирахуванням безпідставно віднесених до тіла кредиту коштів. Щодо наявності підстав для застосування строку позовної давності. Згідно умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору - 168 місяців, дата остаточного погашення кредиту - 08.08.2022 (п.1.1.6.-1.1.7. кредитного договору), так і строки виконання зобов`язання зі щомісячним погашенням платежів шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів згідно Графіку погашення кредиту (п. 1.3.2. кредитного договору). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч.2 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо судом позовні вимоги визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст.267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Якщо кредитний договірвстановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. Дані строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 року у справі № 679/1136/21. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023. З огляду на вищевказані норми, позовна давність спливла до позовних вимог про стягнення заборгованості щодо тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 13.04.2021. З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позовна давність повинна обчислюватися з квітня 2017 року. За таких обставин з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту з квітня 2017 року по дату повернення кредиту, сума якої згідно графіку погашення кредиту становить 11 688,04 дол. США. Щодо твердження представника позивача за первісним позовом про переривання перебігу позовної давності через звернення відповідачки у 2019 році про врегулювання спору, то зазначені доводи є необґрунтованими, оскільки [PERSON] жодних платежів у цей час не здійснювалось (останній платіж здійснено 01.02.2011). Стосовно твердження [PERSON] про те, що вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки потягло зміну строку виконання основного зобов`язання, у зв`язку із чим банк не реалізував право на стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку в межах строку позовної давності, воно є помилковим через наступне. 06.03.2009 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального кругу Стець О.М. вчинено виконавчий напис за р.№454 згідно якого звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 894,41 дол. США. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2012 цей виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. Згідно п.п.9.1.-9.2. ст.9 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Зокрема, кредитор вправі пред`явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш, ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш, ніж на 30 календарних днів, але не більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. 30.01.2009 Дунаєвецьким відділенням ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] надіслано письмове повідомлення про наявність заборгованості за Кредитним договором №014/1062/74/1276 від 08 серпня 2008 р., згідно якого прострочена до погашення сума кредиту становить 535,30 дол. США (том 3 а.с.197). За змістом даного повідомлення воно не стосується дострокового повернення всієї суми заборгованості по кредиту згідно умов кредитного договору, а лише її частини. Крім цього підстав вважати, що виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є таким, що передбачає дострокове повернення всієї суми заборгованості по кредитному договору, немає. Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові ОП КЦС Верховного Суду від 09.12.2019 у справі № 357/5125/16-ц звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса не зупиняє та не перериває перебігу позовної давності за позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості. Тому твердження відповідачки за первісним позовом на обставини пропуску банком позовної давності у зв`язку з пред`явленням до неї вимоги про повне погашення заборгованості та вчинення виконавчого напису є безпідставними та судом відхиляються. Щодо вимог зустрічного позову про розірвання Кредитного договору №014/1062/74/1276 від 08 серпня 2008 р. та визнання недійсним Договору іпотеки від 08 серпня 2008 р. В обгрунтування підстав для розірвання кредитного договору [PERSON] посилається на те, що після отримання кредиту, відбулась істотна зміна обставин, якою вона, як споживач, не керувалась, укладаючи кредитний договір, а саме значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні, що потягло за собою зміну вартості кредиту та зменшення ціни на іпотеку. В змісті договору не встановлено інфляційного застереження та відсутні належні дані і відомості відносно досягнутої домовленості щодо розрахунків інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості, що порушило Постанову правління НБУ від 10.05.2007 року №168. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про Національний Банк України" (в редакції на час укладення кредитного договору) Національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору, в разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позичальник (п.15.5). Позичальник засвідчив, що перед укладенням кредитного договору він повідомлений про всі умови споживчого кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту (п.15.7). Позичальник засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладенні цього договору, інших договорів забезпечення він приймає на себе, і такі обставини не є підставою про зміну або розірвання цього договору (п.15.6). За вказаних обставин, при укладенні кредитного договору [PERSON] на свій розсуд та за вільним волевиявленням оформила кредит саме в іноземній валюті - доларах США, що не суперечить положенням ст.ст.6, 627, 638 ЦК України, будучи належним чином обізнана та повідомлена про наявність ризиків отримання кредиту в іноземній валюті, які вона як позичальник несе сама. Також кредитний договір був підписаний [PERSON] без жодних застережень, містить всі істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначені сума кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів та комісійні винагороди, умови кредитування, порядок повернення, забезпечення виконання зобов`язань. Крім того, Постановою правління НБУ №168 від 10.05.2007 року на яку посилається [PERSON] (яка втратила чинність, однак була чинна на момент укладення спірного Кредитного договору та Іпотечного договору) не передбачено обов`язок кредитора надавати позичальнику повідомлення про інфляційне застереження та розрахунок можливих інфляційних втрат. У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 викладена правова позиція: доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. На підставі викладеного відсутні правові підстави для розірвання кредитного договору та відповідно задоволення вимог позивачки за зустрічним позовом. Також 08.08.2008 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №2701, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н.М. (том 3 а.с.23-25). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.1 ст.584 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Іпотечний договір від 08.08.2008 укладений в забезпечення кредитного договору між [PERSON] та Іпотекодержателем. Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, за ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на чинних правових підставах виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених законом, яким зокрема є договір, і повинне бути спрямоване на реальне настання юридичних наслідків. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання кредитний договір, на забезпечення виконання якого було укладено спірний Іпотечний договір, є дійсним в силу закону, то спірний Іпотечний договір є також дійсним, а тому відсутні підстави для визнання недійсним Іпотечного договору. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного підстав для розірвання Кредитного договору №014/1062/74/1276 від 08.08.2008 та визнання недійсним Іпотечного договору від 08.08.2008 року не вбачається, а тому вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Outcome: partial