Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат А.В. Макух звернулась з позовом про встановлення факту батьківства. В позові зазначено, що 31.01.2022 року мала місце дорожньо-транспорта пригода, внаслідок якої загинув [PERSON] . [PERSON] являється цивільною дружиною загиблого. За час спільного проживання у заявниці та [PERSON] народилася спільна донька - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] батько записаний зі слів матері. Однак, померлий знав, що це його донька, брав участь у вихованні дитини та утримував доньку. Окрім того, в свідоцтві таїнства хрещення, яке було видане 31.05.2020 р., батьком вказаний [PERSON] . За життя [PERSON] утримував доньку. Заявниця не може самостійно забезпечити дитину усім необхідним, оскільки не працює, доглядає за дворічною донькою. Відтак, у заявниці виникла необхідність оформити допомогу на дитину померлого годувальника. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 року заяву про встановлення факту батьківства залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. За таких обставин, оскільки встановлення факту батьківства має для заявниці та малолітньої дитини юридичне значення і потрібне для оформлення допомоги, у зв`язку з втратою годувальника та отримання додаткового доходу для належного існування, просила суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] . Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача, позовну заяву підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, просила задовольнити позовну заяву [PERSON] та розглянути справу без її участі. В заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги та визнає, що її син- [PERSON] був батьком [PERSON] , [INFO] [PERSON] є її онукою, з якою вони підтримують тісний зв`язок. Представник третьої особи подала до суду письмові пояснення, просила проводити розгляд справи без участі представника Головного управління. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, позовні вимоги підтримує та визнає, що його син [PERSON] був батьком [PERSON] , яка є його онукою, з якою відповідач підтримує тісний зв`язок, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , та копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, батьками зареєстровано [PERSON] та [PERSON] . До матеріалів справи долучена копія свідоцтва таїнств хрещення і миропомазання від 31.05.2020, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , в якому батьком зазначено [PERSON] . На підтвердження вимог позовної заяви про встановлення факту батьківства позивачем надані фото, на яких зображені померлий [PERSON] з дитиною та позивачкою на відпочинку, вдома тощо. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, [PERSON] зареєстрована з 06.06.2019 року по 12.03.2021 та фактично проживає за адресою [ADDRESS] з [PERSON] . Постановою від 29 квітня 2022 року кримінальне провадження №1202209000000017 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 лютого 2023 року заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. Згідно ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України ( постанова №3 пленуму ВСУ від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved