Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

22.08.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним в якому просив суд припинити стягнення аліментів за судовим наказом, виданим Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.04.2018 року по справі № 212/2365/18 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу); та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536,80 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачкою було укладено шлюб, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2013 року шлюб розірвано, згідно судового наказу від 26.04.2018 року стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В березні 2023 року дитина переїхала та стала постійно проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] . 04.09.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву з проханням провести розгляд справи без їх участі, позов підтримали з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до наступного. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 333 від 24 березня 2009 року, [PERSON] народилась [INFO] в м. Кривий Ріг , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Згідно судового наказу від 26.04.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) . Відповідно акту проживання від 07.08.2023 року, який затверджено майстром ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON] , неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з березня 2023 року по теперішній час (а.с.10). Відповідно акту від 28.09.2023 року, складений Головою правління ОСББ «АГАТ-КР» Сєлєдцовою Н.А., в квартирі [ADDRESS] постійно мешкає [PERSON] . Її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , з 06 серпня 2023 року за даною адресою не проживає. 25.10.2023 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позивач погоджується з твердженням відповідачки про те, що неповнолітня донька переїхала до батька, де стала постійно проживати з 06.08.2023 року. Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до\~ст.\~273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271\~цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , з 06.08.2023 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу від 26.04.2018 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати визначення місця проживання дитини з батьком, тобто з 06.08.2023 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно\~ст.\~181СК\~України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог\~ст.\~182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень\~ст.\~183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідач [PERSON] визнала позов, не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved