Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 2,35 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895357, виданий 27.12.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00308), кадастровий номер 5122084800:01:001:0272. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що нею пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , підтвердила той факт, що [PERSON] з чотирьох років та до моменту відкриття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , а саме до [INFO] постійно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем за адресою в [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство та її бабуся залишила на її користь заповіт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , підтвердила той факт, що [PERSON] з чотирьох років та до моменту відкриття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , а саме до [INFO] постійно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем за адресою в [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 25.10.2023\~року закрито\~підготовче провадження\~по справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~встановлення факту\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно та\~справу призначено\~до розгляду в загальному позовному провадженні. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] належало наступне майно: - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено випискою з погосподарчої книги № 2, довідкою № 6416 від 05.11.2012 року, виданою Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та відповіддю на запит № 700 від 02.10.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ»; - земельна ділянка площею 2,35 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895357, виданого 27.12.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00308, кадастровий номер 5122084800:01:001:0272, що також підтверджено відповіддю на запит № 2660/340-23 від 02.10.2023 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.02.2011 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.09.2010 року секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Морару А.П., зареєстрованого в реєстрі за № 56, [PERSON] заповіла усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.10.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73969853 від 15.09.2023 року, заповіт [PERSON] від 01.09.2010 року, зареєстрований за № 56 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.\~ \~ Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 19.07.2023 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки нею був пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення\~факту та\~визнання права\~власності на\~спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved