Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки на території Чепелівськогї сільської ради Корюківського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства. У вересні 2023 року під час прибирання в будинку померлого, позивач знайшов державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та дізнався, що після діда залишилася спадщина. У зв`язку з наведеним позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як не знав, що його дід мав на праві приватної власності земельну ділянку. У підготовче засідання позивач не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі. Представник Сновської міської ради у підготовче засідання не з`явився. У матеріалах справи наявна його заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність та визнав позовні вимоги. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2023 року (а.с. 10), який був дідом позивача, що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8,9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, однак позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса у зв`язку з тим, що не знав про наявність спадкового майна після смерті діда [PERSON] . Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 74275276 від 10.10.2023 року встановлено, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] . ( а.с. 12). Згідно довідки Сновської міської ради №98 від 05.10.2023 року, [PERSON] на момент смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. А як указав Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. За таких обставин визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved