Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної для сторін доньки, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі з 23 вересня 2005 року, який був розірваний на підставі рішення суду від 18 березня 2016 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Після досягнення донькою повноліття відповідач бажає матеріальну допомогу на її утримання надавати на підставі рішення суду. Так донька, [PERSON] , навчається на факультеті журналістики Київського університету імені Грінченка на денній формі навчання з 1 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, не маючи доходів. При цьому відповідач офіційно працює на АТ «КЗРК», отримуючи стабільну зарплату, не маючи інших утриманців, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на навчання. Позивачка натомість отримує зарплату, якої недостатньо для утримання доньки без допомоги відповідача. На підставі викладеного просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , на час навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років, починаючи з дня подання позову до суду. Позивачка, [PERSON] , до судового засідання не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , до судового засідання також не з`явився, надавши заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, не заперечуючи при цьому проти задоволення позову [PERSON] . За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому суд вказує, що підстави для відкладення розгляду справи за ст. 223 ЦПК у даному випадку відсутні, тому суд вирішив справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перебування сторін у шлюбі з 23 вересня 2005 року по 29 березня 2016 року підтверджується свідоцтвом про одруження сторін, актовий запис № 817 від 23 вересня 2005 року, та рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2016 року, яке набуло чинності 29 березня 2016 року, про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 10 листопада 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1156 від 10 листопада 2005 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] , в [ADDRESS] підтверджується відомостями витягів з Реєстру Криворізької територіальної громади від 13.10.2023 року. За довідкою від 5 вересня 2023 року № 1-1760/23 Київського університету імені Бориса Грінченка вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі за кошти фізичних осіб, будучи студенткою 1 курсу на факультеті журналістики, з 1 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. На підставі ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення [ADDRESS] (двадцяти трьох) років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року N 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив на підставі вивчених доказів, що повнолітня [PERSON] є донькою відповідача, продовжуючи навчання на денній формі після досягнення 18 років у Київському університеті імені Бориса Грінченка, не маючи самостійного доходу, через що потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання. В свою чергу відповідач, будучи працездатним, таку допомогу своїй доньці надавати може, внаслідок чого [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на час її навчання. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Так за ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2684 грн. Таким чином на підставі наведених доводів, враховуючи визнання [PERSON] пред`явленого позову, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача. Суд при цьому зауважує, що за змістом ст. 199, 200 СК за рішенням суду аліменти стягуються саме на повнолітніх дочку, сина, тому суд позбавлений можливості проводити стягнення аліментів на навчання на користь того з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню також судовий збір у сумі 1073,60 грн., від сплати якого за законом позивачку звільнено.

Outcome: approved