Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

06 жовтня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , померлого [INFO] в м. Маріуполь Донецької області. В обґрунтування заяви вказує, щоїї син [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу. Відповідно до акту від 27 червня 2023 року №732/1969 матрос [PERSON] , колишній номер обслуги 1 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки, загинув [INFO] під час виконання бойового завдання з метою оборони міста Маріуполь, внаслідок обстрілу військами російської федерації. Вказаний акт є єдиним доказом смерті її сина, будь-яких медичних довідок їй надано не було. 20 вересня 2023 року при зверненні до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки пред`явлений нею акт від 27 червня 2023 року №732/1969 не є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті потрібно їй для отримання свідоцтва про смерть, яке в свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов`язків. Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд заяви про встановлення факту, що має юридичне значення за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання свого представника не направила. Від начальника відділу надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, заперечень щодо задоволення заявлених вимог не має. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши докази по справі суд установив наступне. Судом встановлено, що відповідно до акту про настання смерті, виданого капітаном медичної служби колишнім начальником медичної служби - начальником медичного пункту [PERSON] від 27 червня 2023 року № 732/1969 матрос [PERSON] , колишній номер обслуговування 1 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки загинув [INFO] під час виконання бойового завдання, з метою оборони міста Маріуполь, під час обстрілу військовими російської федерації (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження від 20 травня 1994 року, серії [NUMBER] заявник є матір`ю загиблого [PERSON] (а.с. 5). З огляду на лист Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20 вересня 2023 року №8-П/23.25-110 заявнику відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] , оскільки відсутній актовий запис про смерть, а також не наданий будь-яких документ на підставі якого проводиться державна реєстрації смерті. Положеннями частини третьої та четвертої статті 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З чого вбачається, що пред`явлений заявником до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) акт про настання смерті не входить до переліку документів на підставі яких проводитися державна реєстрація смерті. Пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. З огляду на викладене, судом встановлено, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] існують об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт того, що [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області. Відповідно до частини сьомої статі 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у правах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved