Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю один місць з дня набрання законної сили рішення сили у даній справі для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Мирноград Донецької області. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 22.12.1992 року відділом соціального розвитку Красноармійського динасового заводу імені Дзержинського, її батько [PERSON] , мати [PERSON] та її рідний брат [PERSON] набули у спільну приватну власність квартиру, розташовану за адресом: [ADDRESS] . За життя її батько [PERSON] , мати [PERSON] та її радний брат [PERSON] були зареєстровані та мешкали у вказаній квартирі. ЇЇ батько [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/3 квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивачка та її радний брат [PERSON] прийняли спадину, яка відкрилася після смерті її батька. Прийняття спадщини після смерті її батько відбулося шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інший спадкоємець її мати [PERSON] від прийняття спадщини, яка відкрилися після смерті батька, відмовилася на її користь. [INFO] її мати [PERSON] померла. На початку березня 2022 року вона звернулася до державного нотаріуса у м. Покровськ Донецької області для подання заяви про прийняття спадщини. Від нотаріуса вона отримала усне роз`яснення, що через повномасштабне вторгнення на територію України військ Російської федерації перебіг строку для прийняття спадщини на час воєнного стану зупиняється. В кінці березня 2022 року у зв`язку з загостренням бойових лій на території Покровського району Донецької області вона разом з чоловіком були змушені покинути місце свого мешкання та виїхали в безпечні районі країни. Вона була впевнена у тому, що поки не закінчила дія воєнного стану, вона не пропустить строк для прийняття спадщини. В серпні 2022 року вона та її чоловік повернулися до місця свого мешкання в м. Мирноград Донецької області. [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . Після смерті брата, який був єдиним мешканцем квартири за адресою: [ADDRESS] , вона знов звернулася до нотаріуса, де дізналася, що у зв`язку зі змінами у нормативних актах щодо порядку спадщини під час воєнного стану, вона вже пропустила строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері. Третьою особою [PERSON] було надано пояснення, відповідно до яких вона просила відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Так, вказано, що у позивачки була реальна можливість завести спадкову справу після смерті [PERSON] . Крім того, позивачка зазначає, що вона виїхала у безпечні райони країни. Як правило в біль безпечних районах країни є більше можливостей для того, щоб звернутися до нотаріуса, скласти заяву про прийняття спадщини. У місті Покровську та місті Мирноград Донецької області в період воєнного часу працює Укрпошта та Нова пошта, тобто у позивача була реальна можливість надіслати заяву про прийняття спадщини поштою. Окремо зазначає, що між нею, її чоловіком (братом позивачки), позивачкою, відбулася бесіда з приводу спадкування. Вона знала, що її чоловік [PERSON] буде спадкувати майно після матері, оскільки він зареєстрований разом з матерію, та все життя проживає у спадковій квартирі. Щодо себе вона не виявляла чіткого бажання спадкувати, вказала, що не подумає. На початку липня 2022 року вона запрошувала свого брата та її до себе додому в м. Мирноград. В своїй бесіді вона нагадувала позивачці про строк прийняття спадщини. На що вона відповіла, що це її особиста справа. Тобто перешкод що унеможливлювали подання заяви про прийняття спадщини, в неї не було. Те, що вона не подала такої заяви лише свідчить про відсутність її волі на це. Крім того, вважає, що позов до заявлених відповідачів не може бути задоволений оскільки, спору про право між Покровської міської радої та Покровської військовою адміністрацією немає, оскільки територіальні громади можуть бути відповідачами, якщо немає спадкоємців, що прийняли спадщину. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] за ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Покровської районної Донецької області Покровської місткої військової адміністрації Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце судове засідання був повідомлений належним чином, раніше представником було надано заяву відповідно до якої вказав про розгляд справи без його участі, та винести рішення на розсуд суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлення належним чином, раніше надала заяву відповідно до якої просила надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу без її участі. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлення належним чином. Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити по наступним підставам. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що після померлої [PERSON] спадкова не відкривалася. Суд вказує, що постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачкою не надано. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, постанова Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц). Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанова Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року у справі №361/1699/20-ц). У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні було надано пояснення свідками [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] вказала, що Людмила піклувалася про маму. Причиною пропуску строку є те, що вони виїхали, потім Людмила домовилася з братом, що квартиру вони поділять порівну, проте її брат помер. [PERSON] вказав, що вони виїхали коли почалась війна, повернулися в серпні-вересні 2022 року, зверненням до нотаріуса займалася його жінка Людмила. Як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини, позивачі посилалися на те, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] ними був пропущений у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та воєнна агресія Росії проти України зупинився та переїздом в безпечне місто. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №520/10377/17, провадження №61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, провадження №61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18, провадження №61-13558св19. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені позивачкою обставини для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали їм у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed