Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

18.09.2023 року представник позивача, адвокат Примаков К.О. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.07.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 06.07.2012 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі за текстом відповідач). Від подружнього життя сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач знаходиться за кордоном, куди виїхав працювати ще до початку війни. Отримуючи достатню заробітну плату та маючи можливість допомагати утримувати спільного сина, відповідач грошових коштів на утримання сина не надає. Позивач працює, однак її заробітної плати не достатньо для повноцінного утримання їх спільного сина. Відповідач не виконує свій обов`язок у повному обсязі, хоча має таку можливість. Інших дітей у відповідача не має, іншим особам аліменти він не сплачує. 14.07.2023 року позивач звернулася до Саксаганського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Проте, 01.09.2023 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області їй було відмовлено у видачі судового наказу з підстави відсутності інформації про місце проживання та реєстрації боржника [PERSON] . На час розгляду справи у 2019 році про розірвання шлюбу відповідач був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , про що зазначено в рішенні суду. На теперішній час відповідач вже там не зареєстрований, хоча позивач телефонувала матері відповідача та остання сказала, що сина не знімала з реєстрації. Окрім того, позивач посилається на ч. 2 ст. 191 СК України і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.07.2023 року, саме з дня подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, та до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с. 14). Ухвалою суду від 10.10.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18). Позивач та її представник правом на участь у судовому засіданні не скористались, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище\~ [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2012 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2013 року, актовий запис №940 (а.с.8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 29.05.2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби №16 від 03.07.2023 року, малолітній [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.09.12023 року відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як роз`яснено у п. 17\~постанови Пленуму ВСУ від 15.06.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Статтею 191\~СК України передбачено,\~що аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз змісту наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача і ухилення відповідача від надання утримання дитині. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 березня 2021 року по справі № 463/2490/17. Суд враховує, що позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу стосовно того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а той в свою чергу ухилявся від надання утримання дитині. В свою чергу суд зазначає, що звернення до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів, не є доказом ухилення відповідача від утримання дитини. За таких обставин, та з урахуванням того, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а позивач звернулася до суду з позовною заявою\~\~18 вересня 2023 року, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 вересня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial