Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.12.2008 року Першим Приморським ВДАЦС Одеського міського управління юстиції між нею та [PERSON] , до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою суду від 05.07.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні, що відбулось 04.09.2023 року, судом, за клопотанням відповідача сторонам надано строк для можливого примирення та збереження родини. Після спливу наданого судом строку для примирення, сторони згоди щодо збереження сім`ї не дійшли. Так, позивачем [PERSON] надано заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 грудня 2008 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 17 грудня 2008 року Першим Приморським ВРАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб 1030). Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено про наявність між сторонами спору щодо місця проживання спільної дитини та поділу спільного майна подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, сім`я носить формальний характер. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. За наданий судом час для можливого збереження сім`ї, сторони не досягли позитивного результату щодо примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved