Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», від імені якого діє представник за довіреністю Стадник Наталія Станіславівна, звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 07218-11/2021 від 09.11.2021 року в розмірі 29600 грн., та судові витрати в сумі 2684 грн., мотивуючи тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті платежів за кредитним договором, що є підставою для задоволення вимоги про повернення сум кредиту та сплати нарахованих процентів. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач [PERSON] , від імені якого діє представник - адвокат Зленко Сергій Віталійович, подав відзив на позовну заяву, в якій просить у задоволенні позовних вимог відмовити зокрема з мотивів, того, що договору про надання фінансового кредиту № 07218-11/2021 від 09.11.2021 року не підписував, ні власноручно, ні за допомогою цифрового ідентифікатора, грошових коштів на рахунок в банку не отримував; позивач не надав належних доказів, які підтверджують наявність у відповідача порушеного грошового зобов`язання; в розрахунку кредитної заборгованості допущено помилку частині нарахування заборгованості за відсотками; договору з ТОВ «ФК «Інвеструм» не підписував. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задоволити повністю, з мотивів у ній наведених. Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить у задоволенні позову відмовити, з мотивів у них наведених. Представник позивача надав додаткові пояснення у справі, в яких просить позовні вимоги задоволити повністю, з мотивів у них наведених. Представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати в Акціонерного товариства „Кредобанк" інформацію чи є у [PERSON] картковий рахунок в АТ „Кредобанк", якщо є, то який номер карткового рахунку, та інформацію про надходження 09.11.2021 року на картковий рахунок АТ „Кредобанк", за його наявності у [PERSON] , грошових коштів в сумі 8000 грн. Вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки представником відповідача не обґрунтовано неможливості самостійного здобуття його довірителем - відповідачем [PERSON] в АТ „Кредобанк" інформації, яка стосується [PERSON] особисто. Крім того, стороною відповідача помилково зроблено висновок про приналежність банківської картки, про яку йдеться у листі сервісу онлайн платежів iPay.ua від 08.08.2023 року з маскою картки [NUMBER] , банку АТ „Кредобанк", так як відповідач здійснював перевірку за іншою маскою картки - [NUMBER] . Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 09.11.2021 року між [PERSON] , відповідачем у справі, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено кредитний договір № 07218-11/2021, умови якого розміщені на сайті товариства www.zecredit.com.ua, і який підписано відповідачем електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надіслання його на номер мобільного телефону відповідача, що узгоджується з нормами Закону України „Про електронну комерцію". Про належність та законність підписання кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора дійшов висновку і Верховний суд у постанові від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19. За умовами кредитного договору № 07218-11/2021 від 09.11.2021 року відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 20 днів до 28.11.2021 року під 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% процентів на добу. 09.11.2021 року на виконання умов договору позивачем через платіжний сервіс онлайн платежів iPay.ua було перераховано відповідачу в безготівковій формі кошти кредиту в розмірі 8000 грн. на вказану відповідачем при укладенні договору платіжну картку з маскою картки [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ „Універсальні платіжні рішення" від 08.08.2023 року. 21.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), позивачем у справі, укладено Договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК „Інвеструм» (клієнт) відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактору) за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги (права вимоги) за зобов`язаннями строк виконання яких настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту і які зазначені у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 21092022 від 21.09.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 29600 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21600 грн. - сума заборгованості за відсотками. На виконання умов договору факторингу, згідно з ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача було надіслано повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Після відступлення вимоги відповідач заборгованості не сплатив. Таким чином, загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 29600 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21600 грн. - сума заборгованості за відсотками. Доводи відповідача про неправильність нарахування відсотків за користування кредитом є помилковими, оскільки пунктом 4.3 кредитного договору № 07218-11/2021 від 09.11.2021 року передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього Договору та/або в додатках до цього договору проценти, передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Відтак, твердження відповідача про нарахування граничної суми відсотків не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору, є таким, що не відповідає змісту договору. У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. (постанова ВС від 14.11.2018 року у справі № 2-1383/2010). Доказів того, що кредитний договір № 07218-11/2021 від 09.11.2021 року визнавався в судовому порядку недійсним матеріали справи не містять, а тому суд презюмує є його правомірність. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною другою статті 1050, частиною другою статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредитів, просив у тому числі, крім основної суми боргу по кредитах, яку фактично отримав в борг відповідач, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. При цьому, з моменту отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредитів і відсотків, а відтак, про задоволення позову в повному обсязі. Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн., які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у випадку задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved