Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

05.10.2023 позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла її рідна баба - [PERSON], яка була мамою її мами - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно: - житловий будинок в [ADDRESS] ; - земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0, 2500 га, кадастровий номер земельної ділянки: 0724581900:01:001:0185; - земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0, 2211 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 0724581900:01:001:0186; - земельну ділянку площею 1, 8112 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0724581900:01:002:0645; - земельну ділянку площею 0,4491 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0724581900:01:002:1015. З приводу оформлення спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Рожищенського нотаріального округу Р.П. Павлюк і отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця [PERSON]. Причиною неподання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом є те, що їй стало відомо про його існування лише влітку 2023 року під час прибирання будинку баби. Просить визначити їй додатковий строк терміном один місяць для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки позивач не знала про заповіт, а тому не звернулася до нотаріуса в 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що є поважною причиною пропуску даного строку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2023 року, справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій ( ас 28). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09.10.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувані додаткові матеріали, що були надані на вимогу суду, підготовче засідання призначено на 31.10.2023 року ( ас 29-30). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 31.10.2023 року закрито підготовче провадження, викликані свідки, справа призначена до судового розгляду по суті на 13.11.2023 року ( ас 50-52), яке відкладено на 24.11.2023 року ( ас 62-63). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, який просила задовольнити. Додатково суду пояснила, що бабою [PERSON] на її ім`я було вчинено заповіт і вона не знала про це, оскільки ні баба, ні хтось інший їй про вчинення заповіту не повідомив. Про заповіт вона дізналася лише в влітку 2023 року, прибираючи в будинку баби, що знаходиться в [ADDRESS] , а саме серед книг і старих журналів знайшла заповіт [PERSON] , складений на її ім`я. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 70, 71), відзиву на позовну заяву не подали. Відповідач [PERSON] 31.10.2023 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити (ас 57). У підготовчому засіданні 31.10.2023 року позовні вимоги також визнала з підстав, наведених у позові, щодо задоволення якого не заперечила. Додатково суду пояснила, що ні вона, ні її племінниця - позивач по справі не знали про наявність заповіту, про який дізналася лише в влітку 2023 року, коли позивач знайшла заповіт серед паперів покійної баби [PERSON] . Відповідач [PERSON] 07.11.2023 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити ( ас 58). Заслухавши пояснення позивача, у тому числі надані як свідком, пояснення відповідача [PERSON] в підготовчому засіданні 31.10.2023 року, а також заслухавши показання свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була мамою [PERSON] та бабою позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства; дві земельні ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачу влітку 2023 року стало відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила заповіт, посвідчений 25.05.2012 року секретарем Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі від № 35, згідно якого заповіла позивачу спадкове майно. З приводу оформлення спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Рожищенського нотаріального округу Р.П. Павлюк і 29.09.2023 року отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця [PERSON]. Дані обставини підтверджуються показаннями [PERSON] , надані нею як свідком, показаннями свідка [PERSON] , а також письмовими доказами, що досліджені безпосередньо у судовому засіданні: копією паспорта [PERSON] ( ас 8-9); Свідоцтвом про смерть [PERSON] ( ас 11); Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] від 22.09.2008 року ( ас 12); Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССМ № 369838 від 22.09.2008 року ( ас 13); Державними актами на право власності на земельні ділянки від 27.04.2009 року ( ас 14, 15); Державним актом на право власності на земельні ділянки від 20.04.2012 року ( ас 16, 17); постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2023 року за № 174/02-31 ( ас 18); Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.09.2023 року ( ас 19); свідоцтвом про народження [PERSON] ( ас 20); свідоцтвом про народження [PERSON] від 16.11.1970 року ( ас 21); свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] ( [PERSON]) від 04.03.1970 року ( ас 21); заповітом від 25.05.2012 року ( ас 22); довідкою Доросинівської сільської ради № 780 від 26.09.2023 року ( ас 23), Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.10.2023 року ( ас 39). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті 1223, частини 1 статті 1220, частини 1 статті 1270 ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини 3 статті 1272 ЦК України. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Позивач не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується: паспортом [PERSON] з відміткою про місце проживання (реєстрації) ( ас 8-9); Витягом з Реєстру Доросинівської територіальної громади № 2023/007909040 від 02.10.2023 року ( ас 10); довідкою виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 26.09.2023 року про місце реєстрації спадкодавця на день її смерті ( ас 23), та пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликалася на те, що причиною пропуску строку для подання заяви і прийняття спадщини було відсутність у неї станом на день смерті спадкодавця і протягом шести місяців після цього інформації про наявність заповіту від імені [PERSON] на її ім`я. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин, в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України, поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для подання заяви і прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, виходячи із характеру спірних правовідносин та встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме у зв`язку з її необізнаністю про наявність заповіту спадкодавця на її ім`я, а тому пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення її від права спадкування за заповітом, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - один місяць з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При ухваленні рішення у справі, суд також враховує визнання позову відповідачами. Враховуючи клопотання позивача, суд залишає судові витрати, понесені при сплаті судового збору, за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved