Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрованого 20 лютого 2021 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис номер 251. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають протягом останнього року окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Позов надійшов до суду 6 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 7 листопада 2023 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, 13 листопада 2023 року від нього надійшла заява, відповідно до якої позов підтримує та розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, 13 листопада 2023 року від неї надійшла заява, відповідно до якої позов визнає, просить розірвати шлюб з позивачем і розгляд справи провести у її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін у справі. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. \~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 лютого 2021 року шлюб між сторонами було зареєстровано 20 лютого 2021 року, про що складено відповідний актовий запис номер 251. Шлюб було зареєстровано Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Стаття 51\~Конституції України визначає, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач позов визнала, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявою відповідача про визнання позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 536,8 гривень судового збору, що становить 50% від суми сплаченого позивачем судового збору при зверненні з позовом до суду, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, а 536,8 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету. Однак позивач просить не стягувати з відповідача судових витрат, у зв`язку з чим суд при ухваленні рішення не вирішує питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved