Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Нагребний І.Я. 20.10.2023 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області в інтересах держави в особі Стрийської міської ради Львівської області з позовною заявою, що була зареєстрована в діловодстві за вх. №18159, у котрій просить ухвалити рішення про стягнення на користь позивача Стрийської міської ради Львівської області з відповідача [PERSON] 12 035 грн. понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - КНП СМР «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня», витрат на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.04.2023 року за єдиним унікальним номером справи 456/3425/22 та номером провадження 1-кп/456/137/2023, котрий набрав законної сили 08.05.2023 року, відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки. На підставі ч. 2 ст. 504 КПК України застосовано щодо відповідача [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 16.07.2022 року близько 18:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння та знаходячись в приміщенні житлового будинку [ADDRESS] , під час словесного конфлікту з [PERSON] , який виник на грунті ревнощів, виштовхав його руками з приміщення кухні в коридор, де вхопив сокиру та, розвернувши її тупою стороною (обухом), маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень вказаному потерпілому, умисно наніс йому один удар обухом в область голови ззаду, та декілька ударів в область чола над очима та в область правого вуха, спричинивши потерпілому [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи рани на мочці правого вуха, на лобній ділянці зліва та тім?яно-скроневій ділянці зліва, садна на спинці носа справа та правій гомілці по передній поверхні, відкриту черепно-мозкову травму, геморагічний забій головного мозку, перелом склепіння та основи черепа, набряк головного мозку, множинні забійно-рвані рани голови, обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння. Згідно з листом КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» від 31.08.2023 року № 1181, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» з 04.08.2022 року по 10.08.2022 року і витрати даного закладу охорони здоров?я на його лікування становлять 12 035 грн.. На день пред?явлення позову кошти, затрачені КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» на лікування потерпілого [PERSON] , відповідачем [PERSON] не відшкодовані. Відсутність відшкодування понесених з вини [PERSON] витрат, що здійснені КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на формування місцевого бюджету та фінансування КНП СМР «Територіальне медичне об?єднання «Стрийська міська об?єднана лікарня» як правонаступника КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня», у зв?язку з чим рішення у справі може вплинути на права КНП СМР «Територіальне медичне об?єднання «Стрийська міська об?єднана лікарня» щодо отримання відшкодування понесених з вини [PERSON] витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - КНП СМР «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня», відповідно до довідки про доставку електронного документу електронну копію ухвали про відкриття провадження у справі від 23.10.2023 року доставлено до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» - 24.10.2023 року, втім, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву не подала, свою позицію у справі не навела. Відповідач [PERSON] , відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з копією ухвали про відкриття провадження у справі від 23.10.2023 року з примірником позовної заяви з доданими матеріалами за трек-номером 8240009540016 отримав - 01.11.2023 року, втім, у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Нагребного І.Я. в інтересах держави в особі Стрийської міської ради Львівської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - КНП СМР «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня», до нього, про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, не подав, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. Заяви та клопотання сторін у справі. Будь-яких заяв чи клопотань від учасників цієї справи, котрі б залишалися невирішеними у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та інших її учасників, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 23.10.2023 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено розглянути дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та інших її учасників та без проведення судового засідання протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Запропоновано відповідачеві [PERSON] , з-поміж іншого, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим ст. 178 ЦПК України. До відзиву на позовну заяву слід було додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення вказаного відповідача, якщо такі докази не надані прокурором та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам цієї справи. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин, 3-5 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Згідно статей 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. При цьому, за вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дотримуючись вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення інтересів держави в особі Стрийської міської ради Львівської області відповідно за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру - про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, й причетність до таких порушених інтересів відповідача [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.04.2023 року за єдиним унікальним номером справи 456/3425/22 та номером провадження 1-кп/456/137/2023, відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк тривалістю 3 роки. На підставі ч. 2 ст. 504 КПК України застосовано щодо відповідача [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (копія мітиться у справі, а. с. 6-8). Зазначений вирок суду 08.05.2023 року набрав законної сили у встановленому чинним законодавством порядку, і є преюдиціальним доказом при розгляді даної справи про правові наслідки дій відповідача [PERSON] , стосовно якого ухвалено такий вирок, котрий набрав законної сили, в питанні, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони саме зазначеним відповідачем по справі (витяг мітиться у справі, а. с. 9-11). Вказаним вироком встановлено, що відповідач [PERSON] 16.07.2022 року близько 18:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння та знаходячись в приміщенні житлового будинку [ADDRESS] , під час словесного конфлікту з [PERSON] , який виник на грунті ревнощів, виштовхав його руками з приміщення кухні в коридор, де вхопив сокиру та розвернувши її тупою стороною (обухом), маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень вказаному потерпілому, умисно наніс один удар обухом в область голови ззаду, та декілька ударів в область чола над очима та в область правого вуха, спричинивши потерпілому [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи рани на мочці правого вуха, на лобній ділянці зліва та тім?яно-скроневій ділянці зліва, садна на спинці носа справа та правій гомілці по передній поверхні, відкриту черепно-мозкову травму, геморагічний забій головного мозку, перелом склепіння та основи черепа, набряк головного мозку, множинні забійно-рвані рани голови, обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння. Згідно з листом КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» від 31.08.2023 року за вих. № 1181, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» з 04.08.2022 року по 10.08.2022 року і витрати даного закладу охорони здоров?я на його лікування становлять 12 035 грн. (копія мітиться у справі, а. с. 13-14). Відповідно до рішення XXXV сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області від 25.05.2023 року за № 1804, реорганізовано шляхом приєднання КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня» до КНП СМР ««Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня» (копія мітиться у справі, а. с. 21-22). Релевантні джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на звернення до суду за захистом передбачене також статтею 4 ЦПК України, частиною 2 котрої визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. В силу ст. 1206 ЦК України особа, котра вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Як роз`яснюється у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Підсумок доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності/відсутності підстав для задоволення/часткового задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї цивільної справи. Оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності причинного зв`язку між злочинними діями відповідача [PERSON] як винної особи та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні у КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня», а також необґрунтованості перебування зазначеного потерпілого на такому стаціонарному лікуванні або термінів лікування, учасниками цієї справи не подано, а судом не здобуто, то вартість відповідних медичних послуг, наданих [PERSON] як потерпілій від злочину особі, повинна бути відшкодована. Зважаючи на те, що вирок суду, котрим встановлена вина відповідача [PERSON] у заподіянні потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, на день розгляду даної справи та ухвалення у ній рішення є чинним, а, відтак, вбачається причинний зв`язок між злочинними діями цього відповідача та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні у КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня», а тому цей відповідач зобов`язаний відшкодувати понесенні зазначеним закладом охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого [PERSON] .. Такі кошти слід стягнути на користь позивача Стрийської міської ради Львівської області, оскільки остання є головними розпорядниками коштів КНП СРМ «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня», як правонаступника опісля реорганізації КНП СМР «Стрийська центральна районна лікарня». Резюмуючи, суд виснує, що позовні вимоги, сформовані про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у необхідності сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 2 684 грн., слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, в силу задоволення позовних вимог у повному обсязі, слід покласти на відповідача [PERSON] .. Доказів понесення сторонами та іншими учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як необхідності справляння судового збору, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved