Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У вересні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] в особі представника - адвоката Кукурудза Романа Орестовича до Кушугумської селищної територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] , яка доводилась позивачці матір`ю та померла раніше, [INFO] . На час своєї смерті [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте фактично вони там не проживали з кінця 2015 р. У 2013 році стан здоров`я [PERSON] значно погіршився, вона потребувала постійної сторонньої допомоги, яку їй надавав [PERSON] . Проте у 2015 році у [PERSON] на фоні епілепсії стався ішемічний інсульт, після чого сторонньої допомоги став потребувати і він, у зв`язку з чим позивачка з чоловіком вирішили забрати [PERSON] та [PERSON] до свого помешкання, щоб можна було забезпечити їм обом постійний догляд. У 2022 році померла спочатку [PERSON] , а за три місяці [PERSON] . Спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , позивачка прийняла як спадкоємиця четвертої черги за законом. Нотаріус, до якої звернулась позивачка для заведення спадкової справи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з поданих нею документів вбачалося, що на день відкриття спадщини вони зі спадкодавцем були зареєстровані за різними адресами, крім того позивачка не надала оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Виходячи з цього, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на заявлене спадкове майно. До складу спадщини, що відкрилась після [PERSON] , увійшли: частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; садовий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,058 га, кадастровий номер 2322155900:01:001:1874 на території садівничого товариства «Мукомол», Малокатеринівська селищна рада, Запорізький район, Запорізька область; грошові вклади в АТ КБ «Приватбанк». Посилаючись на вказані обставини, просили суд: 1) установити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю з 01.01.2016 р. до часу відкриття спадщини; 2) визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , право власності на: - 1/6 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; - садовий будинок [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,058 га, кадастровий номер 2322155900:01:001:1874, на території садівничого товариства «Мукомол», Малокатеринівська селищна рада, Запорізький район, Запорізька область; - грошові вклади, що перебувають на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк» на рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] , на загальну суму 26124,76 грн. Ухвалою від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.09.2023, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. копію спадкової справи відносно [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . 13.09.2023 на адресу суду надійшли копії спадкових справ після померлого [INFO] [PERSON] та після померлої [INFO] [PERSON] 13.09.2023 до суду надійшли пояснення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, в яких зазначено, що позивач своїми діями не порушує прав селищної ради щодо обставин, викладених у позовній заяві, а вимоги позивачки не суперечать інтересам ради. У зв`язку з неможливістю направити в судове засідання повноважного представника просить суд розглянути справу без участі селищної ради. 21.09.2023 на адресу суду надійшла заява позивачки в особі представника про збільшення позовних вимог. У заяві вказано, що вже після подання позовної заяви позивачка отримала докази належності спадкодавцеві [PERSON] крім спадкового майна, переліченого в позовній заяві, ще й квартири [ADDRESS] . У зв`язку з цим заявили про збільшення позовних вимог шляхом доповнення переліку майна, право власності на яке просили суд визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] 22.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву Запорізької міської ради, в якому зазначено, що за умови доведення позивачкою всіх обставин, на які вона посилається в позовній заяві, та враховуючи, що права Запорізької міської ради не можуть бути порушені, міськрада просить ухвалити рішення на розсуд суду. 11.10.2023 позивачка в особі представника звернулась до суду із заявою про виклик свідків, в якому просила з метою доказування факту ведення спільного побуту, спільного господарства, наявності спільного бюджету у позивачки та [PERSON] в період з 01.01.2016 р. по день його смерті, викликати в судове засідання та допитати як свідків [PERSON] та [PERSON] . 11.10.2023 в підготовчому судовому засіданні представник позивачки адвокат Кукурудз Р.О. заяви про збільшення позовних вимог та про виклик свідків підтримав та просив їх задовольнити. Представниця Запорізької міської ради Рєпєнко О.П. заявила, що не заперечує проти прийняття судом до розгляду заяви позивачки про збільшення позовних вимог та задоволення судом заяви позивачки про виклик свідків. Представник Кушугумської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 11.10.2023 заяву про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду та постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог; закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання по суті на 09.11.2023. Територіальна громада в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання своїх представників не направили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Суд, з урахуванням письмових пояснень Кушугумської селищної ради разом із клопотанням про розгляд справи без їх участі, а також відзиву на позов Запорізької міської ради, в яких відповідачі фактично не висловили заперечень проти задоволення позовних вимог, ухвалив розглянути справу без участі осіб, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Кукурудз Р.О. надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їхньому задоволенні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є давньою подругою сім`ї позивачки, тривалий час добре знає її, її матір [PERSON] та [PERSON] , регулярно відвідувала їхні спільні родинні свята та інші заходи. Повідомила, що [PERSON] та [PERSON] мешкали у квартирі по [ADDRESS] , а позивачка з чоловіком по [ADDRESS] . [PERSON] здавна хворіла на бронхіальну астму, з 2013 року стан її здоров`я сильно погіршився, почастішали напади, вона задихалась та постійно потребувала стороннього догляду. Його забезпечував [PERSON] , однак після того, як у 2015 році у нього стався інсульт, його частково паралізувало, і він вже сам не міг існувати без сторонньої допомоги. Через це позивачка та чоловік забрали їх до своєї квартири по [ADDRESS] , в якій була вільна кімната після того, як дочка позивачки стала жити окремо. Відтоді вони разом постійно проживали в тій квартирі аж до смерті [PERSON] та [PERSON] . Особисті речі [PERSON] та [PERSON] були перевезені до квартири по [ADDRESS] , всі їхні побутові потреби забезпечували позивачка та її чоловік їхнім спільним коштом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком позивачки. З нею він постійно мешкає у квартирі по [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] раніше проживали у квартирі по [ADDRESS] . Проте їхній стан здоров`я з початку 2010-х років істотно погіршився: у [PERSON] загострились захворювання бронхолегеневого апарату, у [PERSON] судинні захворювання та епілепсія. Проте до інсульту, що стався у 2015 році, [PERSON] мав можливість самостійно доглядати дружину. Однак після інсульту в нього настав частковий параліч, у зв`язку з чим було прийнято рішення перевезти [PERSON] та [PERSON] до квартири по [ADDRESS] , де вони перебували під постійним доглядом його та позивачки. Там вони разом постійно мешкали до 2022 року, в якому померла спочатку [PERSON] , а невдовзі [PERSON] , від повторного інсульту. Дослідивши матеріали спадкових справ, подані стороною позивача докази, вислухавши пояснення представника позивача та допитавши свідків, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов таких висновків. Так, установлено судом, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14-15). [PERSON] з 31.01.1997 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.76-77/зворот). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с.74). Згідно із інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-07/3/8189 від 15.09.2023 [PERSON] з 18.03.1997 до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] (а.с.91). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №79/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину, що відкрилась після її смерті, прийняли спадкоємці першої черги за законом: у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України чоловік [PERSON] та дочка - позивачка [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини (а.с.73/зворот). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с.94). Станом на день смерті він не встиг оформити своє право на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] .. З матеріалів спадкової справи №126/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті, увійшло таке майно: - квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.57/зворот-59); - 1/6 частка у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.62); - садовий будинок [ADDRESS] ) (а.с.62/зворот-67); - земельна ділянка площею 0,058 га, кадастровий номер 2322155900:01:001:1874, на території Садівничого товариства «Мукомол» (Малокатеринівська селищна рада, Запорізький район, Запорізька область) (а.с.67/зворот-68); - грошові вклади на рахунках в КБ «Приватбанк» на загальну суму 26124,76 грн (а.с.61). Спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , прийняла позивачка [PERSON] як спадкоємиця четвертої черги за законом, про що 09.09.2022 подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 18.07.2023 [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.43/зворот-44). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. від 18.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будь-яке майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що не надані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії. Обґрунтовуючи відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зазначила, що позивачка не подала документів про належність спадкодавцеві квартири за адресою: [ADDRESS] ; до того ж у спадковій справі відсутні належні документи, які б підтверджували факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини згідно зі ст. 1264 ЦК, у зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину на заявлене майно не вбачається за можливе (а.с.71-72). Вирішуючи питання встановлення факту проживання позивачки [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 01 січня 2016 року до часу відкриття спадщини, суд бере до уваги такі докази. Згідно із довідкою Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради від 15.09.2022 №04-07/3/8188 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.09.1990. Станом на дату його смерті ( [INFO] ) за цією адресою також була зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.51/зворот). Згідно з довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 15.09.2022 №04-07/3/8189, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.03.1997. Станом на дату її смерті ( [INFO] ) за цією адресою також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.91). Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] з 18.12.2020 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.47-48). З копії свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 25.03.1993 вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності у рівних частках (по 1/3) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.62). Водночас згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.07.2023 1/3 частка у праві власності на квартиру, що раніше належала [PERSON] , успадкована [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (по 1/6), причому з матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалося (а.с.100/зворот). Показаннями свідків підтверджено доводи позовної заяви про те, що [PERSON] , не зважаючи на адресу реєстрації місця проживання, станом на 01.01.2016 по час смерті [PERSON] фактично проживала разом із чоловіком у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , з 1970-х років вона страждала на численні захворювання бронхолегеневого апарату, до яких після 2013 додалися захворювання системи кровообігу (а.с.16). З тексту виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] вбачається, що він страждав на гіпертонічну хворобу ІІІ ступеня з дуже високим додатковим ризиком, церебральний атеросклероз ІІІ ступеня з артеріальною гіпертензією, епілепсію. У листопаді 2015 він пережив ішемічний інсульт в лівій півсфері (а.с.17). У судовому засіданні свідки повідомили, що наприкінці 2015 року стан здоров`я як [PERSON] , так і [PERSON] був настільки тяжким, що вони постійно потребували стороннього догляду, який фізично не могли забезпечити один одному. Причиною смерті [PERSON] у травні 2022 року стала бронхіальна астма, хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) IV (найтяжчої) стадії, емфізема легень (а.с.74/зворот). Причиною смерті [PERSON] у серпні 2022 року став ішемічний інсульт у правій півкулі головного мозку (а.с.45). Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 при розгляді справ про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам слід враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк має виповнитися на момент відкриття спадщини та його треба обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №521/16365/15 (провадження №61-28987св18) зазначено, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України потрібне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю зі спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Таким чином, виходячи з сукупності зібраних доказів, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивачки [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю з 01.01.2016 до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні; належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] належить до четвертої черги спадкоємців за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняла спадщину у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не були подані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, а тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав як спадкоємця. На підставі викладеного, суд вважає, що право [PERSON] на спадкування після померлого [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, тож вимога про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивачки підлягає сплачений позивачкою судовий збір у сумі 7820,31 грн, у рівних частках з кожного по 3910,16 (а.с.21,111). На підставі викладеного,

Outcome: approved