Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

У вересні 2022 року Обслуговуючий кооператив «Граф» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просили стягнути з [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 27 439,00 грн, 3 % річних у розмірі 1 508,77 грн та інфляційних витрат у розмірі 3 139,31 грн . В обґрунтування позову зазначив, що ОК «Граф» забезпечував житлово-комунальними послугами квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . В межах покладених зобов`язань на ОК «Граф» та для утримання будинку та прибудинкової території, позивачем відповідними протоколами затверджувався розмір загальнообов`язкових членських внесків та платежів на обслуговування. Відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. 21.11.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного\~провадження без виклику\~сторін. 14.03.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вказує, що позивачем не було надано жодного доказу того, що ТОВ «Ханбер Трейд», яке 01.11.2019 передало відповідні повноваження ОК «Граф», взагалі є балансоутримувачем вказано будинку та має відношення до вказаного будинку. Вважає, що третя особа, яка не мала жодного відношення до будинку [ADDRESS] передала неіснуючі повноваження позивачу. Крім того, позивач у позові зазначив, що 14.07.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації ОСББ «Граф». Однак, надалі зазначено, що 20.11.2020 ОК «Граф» та ОСББ «Граф» укладено договір про надання послуг з управління вищевказаного будинку. Вважає, що зазначений договір взагалі не міг бути укладений без відповідного скликання Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Також вважає, що протоколи загальних зборів членів ОК «Граф» щодо зміни розміру загальнообов`язкових внесків утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території не мають юридичної сили, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників це виключна компетенція Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, а не Обслуговуючого кооперативу. Вважає, що договір про надання послуг з управління багатоквартирного будинку, укладений між ОСББ «Граф» та ОК «Граф» та затвердження чи зміна розмірів внесків і платежів співвласників, мали бути затверджені саме Загальними зборами ОСББ «Граф». Крім того, ОСББ «Граф» заявнику було надано довідку № 7 від 10.11.2022, в якій зазначено, що станом на 10.11.2022 у [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті комунальних послуг та внескам на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Розглянувши матеріали справи, надавши належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, вислухавши доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що\~ [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №\~298121321 від 06.02.2022. З розрахунку заборгованості вбачається, що нарахована заборгованість за період з листопада 2019 року по серпень 2021 року становить 27 439,88\~грн. Будинок перебуває на балансі ОСББ «ГРАФ», управляється і утримується ним, що вимагає здійснення витрат на управління будинком. 01.11.2019 ТОВ «ХанберТрейд» відповідно до акту прийому-передачі житлового комплексу з балансу на баланс (в управління) передало на баланс ОК «Граф» багатоквартирний будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до договору доручення від 20.10.2020 ТОВ «ХанберТрейд» передав ОК «Граф» повноваження щодо збору коштів від фізичних або юридичних осіб (мешканців, користувачів) будинку за адресою [ADDRESS] для забезпечення життєдіяльності будинку, а також для відшкодування витрат ТОВ «ХанберТрейд» за комунальні послуги. Обслуговуючий кооператив «Граф» є неприбутковою організацією, створений та здійснює свою діяльність на підставі\~Господарського кодексу України, «Закону України «Про кооперацію», інших нормативно-правових актів, що слідує зі статуту. Одними із видів діяльності кооперативу є: \~підвищення життєвого рівня членів та асоційованих членів кооперативу, захист їх майнових інтересів і соціальних потреб; \~належне утримання будинку та прибудинкової території; \~забезпечення сприяння членам та асоційованим членам кооперативу в отриманні комунальних послуг належної якості та обґрунтованими цінами та виконання ними своїх завдань, пов`язаних із діяльністю кооперативу. 14.07.2020 створено та зареєстровано ОСББ «ГРАФ». 20.11.2020 між ОСББ «Граф» та Обслуговуючим кооперативом «Граф» укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та його обслуговування, за яким Управитель зобов`язується надавати ОСББ послугу з управління та обслуговування багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а ОСББ зобов`язується передати управителю будинок для управління та обслуговування. З моменту укладання даного договору відповідно до п. 8 Управитель, тобто ОК «Граф», має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги в порядку, розмірі, внеску на утримання багатоквартирного житлового будинку та у строки, встановлені рішенням Управителя. У свою чергу кожен із співвласників зобов`язаний своєчасно сплачувати Управителю надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором (п. 7). ОСББ має право одержувати від Управителя своєчасно та належної якості послуги згідно законодавства та умовами цього договору (п. 5). 10.09.2021 вищевказаний договір Угодою про розірвання договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування був розірваний, ця угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами (п. 4). Таким чином суд приходить до висновку, що у позивача наявне право на стягнення з відповідача коштів за комунальні послуги, як управителя будинку, за період 01.11.2019 по 31.08.2021 (згідно періоду зазначеному у позові). Згідно наданої відповідачем довідки ОСББ «Граф» № 7 від 10.11.2022 станом на 10.11.2022 у [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті комунальних послуг та внескам на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, але цю довідку\~суд не бере до уваги з огляду на вищевказану угоду від 20.09.2021, укладену між ОСББ «Граф» та ОК «Граф». Тобто, наданою відповідачем довідкою підтверджується відсутність у нього заборгованості по сплаті комунальних послуг та внескам на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 10.11.2022 перед ОСББ «Граф», а не перед ОК «Граф», який був надавачем цих послуг у спірний період. Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Хоч і ч. 1 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц та від 09 серпня 2019 року у справі №\~459/3958/15-ц). Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання\~спільного майна. Відповідно до статті 2 Закону цей Закон регулює: порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами. Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Частинами першою, другою статті 14 Закону передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний договір про надання комунальних послуг укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги. Колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. У разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Із зазначених норм\~вказаного Закону вбачається можливість співвласникам багатоквартирного будинку самостійно обрати одну з моделей організації договірних відносин: за індивідуальним договором або за колективним договором. Відповідно до частини другої статті 10 Закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Згідно з абзацами шостим, сьомим та восьмим частини дев`ятої\~статті 10 Закону\~до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд. Згідно зі\~статтею 21 Закону\~порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Відповідно до\~статті 15 Закону\~співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який визначає правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно ч. 1 ст. 10 цього Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи - 4 - подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (ч.2 ст.10 Закону). Зобов`язання членів кооперативу встановлені ч. 2\~ст.12 Закону України «Про кооперацію», де зазначено, що основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльні кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно\~ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чи відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. В силу\~ст .525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколів загальних зборів ОК «Граф» від 06.10.2020, 01.11.2020, 03.12.2020, 05.01.2021, 03.02.2021, 04.03.2021, 05.03.2021, 06.04.2021, 04.05.2021, 04.06.2021, затверджені розміри внесків на відшкодування витрат на опалення та утримання будинку та прибудинкової території, охорону та системи контролю доступу. Відповідно до розрахунку нарахувань та оплат за\~період з 01.11.2019 по 01.08.2021\~за адресою: [ADDRESS] загальна сума заборгованості [PERSON] становить 27\~439,00 грн та складається з: 21\~438,20 грн внесок на УБПТ, 5\~746,39 охорона ЗМБ, 255,30\~грн вивезення поб.відходів. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена\~ст.\~625\~ЦК України та полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. За приписами\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №\~630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Закріплена в п.10 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року у справі №\~401/710/15-ц, провадження №6-3193 св 18. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18). У заявлених позовних вимогах до відповідача, позивач просив стягнути на його користь 3 % річних у розмірі 1 508,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 139,31 грн. В той же час,\~Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нараховувати та стягувати неустойку(штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населенню\~у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року (ч. 2 Постанови). Торгова-промислова палата України засвідчила\~форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року (лист від 28 лютого 2022 року). Цим документом підтверджується, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги. Разом з тим,\~воєнний стан не звільняє громадян України від сплати за комунальні послуги, однак пеня та штрафи не нараховуватимуться. У разі несплати або оплати не в повному обсязі відключення комунальної послуги забороняється. З огляду на те, що позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних здійснено за період з 01.11.2019 по 31.08.2021, тобто до введення на території України військового стану та набрання чинності зазначеною Постановою № 206, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, які є складовою частиною боргу та підлягають стягненню з відповідача. Суд також зазначає, що розрахунок заборгованості, інфляційних витрат та 3 % річних відповідачем не спростовувався, контр-розрахунок наданий не був. З огляду на викладене, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 27 439,00 грн боргу, 3 % річних у розмірі 1 508,77 грн та інфляційних витрат у розмірі 3 139,31 грн, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Водночас позивач просив суд відшкодувати йому витрати на правову допомогу у сумі 5\~000,00 грн. У відповідності до п. 1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3\~ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами\~статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». На підтвердження понесених позивачем витрат, надано копію договору про надання правничої допомоги від 30.06.2022, укладеного між адвокатом Кротовим І.О. та ОК «Граф», а також ордер від 30 червня 2022 року на ім`я адвоката Кротова І.О. Водночас представник позивача не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та квитанції про сплату ОК «Граф» витрат на правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу заявлених ним витрат на правову допомогу у сумі 5\~000,00 грн. Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 481,00 грн.

Outcome: approved