Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради №\~520 від 24.05.2000 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м.\~Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ». Оскільки у\~будинку [ADDRESS] встановлено будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно\~до п.\~12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та\~гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалися згідно з п.п.40-49 Правил №630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Як зазначено, у квартирі [ADDRESS] встановлений лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно з п.\~20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п.26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно постанов КМУ №830 та №1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача. Споживач не звільняється від оплати ЖКП, отриманих ним до укладання відповідного договору. За отриманою інформацією, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач. На даний час постачання гарячої води до квартири відповідача не припинено, трубопровод не опломбовано. Відповідач є таким, що фактично споживає надані позивачем послуги, жодних претензій щодо наданих послуг, не подавав. Квартира не від`єднана від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п.\~1 ч.\~2 ст.\~7, п. 2 ч. 2 ст.\~8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.\~13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам ч.\~3 ст.\~6, ст.ст.\~627, 630 ЦК України. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інших порядок та строки не визначені відповідним договором. Як зазначено, відповідач своєчасно та у повному обсязі з листопада 2014\~року не вносив плату за отримані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2023 складає 44187грн. 79\~коп., що підтверджується розрахунком по особовому рахунку №\~ [NUMBER] . Позивач вказує, що відповідач, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Заходи досудового врегулювання спору з відповідачем не проводилися, оскільки чинним законодавством такого обов`язку не передбачено. Крім того, відповідно до п.п. 5, 10, 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житловокомунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги» за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг, інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, з моменту надання послуг по забезпеченню відповідача тепловою енергією, у силу ст.\~11 ЦК України, у відповідача виникли правовідносини з позивачем, які полягають у певній поведінці суб`єктів, і яка закріплена Державою в законах та інших нормативно-правових актах. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. До того ж, відповідачу на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати у сумі 9230грн. 64\~коп. та 3 % річних, що становить 3179грн. 47\~коп. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 44187грн. 79 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 9230грн. 64коп.\~ та 3 % річних у розмірі 3179грн. 47коп., а всього 56597\~грн. 90\~коп. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн. 00\~коп. Ухвалою суду від 12.10.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Відповідачем через представника подано відзив на позов, за яким просить застосувати строки позовної давності з листопада 2014 року по травень 2020 року. Зазначено, що борг відповідача по опаленню становить 13450грн. 21коп., за гарячим водопостачанням 3905грн. 18коп., 3% річних за період з червня 2020 року по грудень 2021 року 183грн. 07коп., інфляційні\~ з червня 2020 року по листопад 2021 року 555грн. 34коп. В іншій частині просить відмовити. Відповідь на відзив на позов подано не було. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Представником позивача за довіреністю Проскура ТО. подано до суду письмову заяву з проханням розгляд даної справи проводити за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, хоча повідомлялася судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано. Врахувавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 11\~ЦК України,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1)\~договори та\~інші правочини; 2)\~створення\~літературних,\~художніх творів,\~винаходів та\~інших результатів\~інтелектуальної,\~творчої діяльності; 3)\~завдання майнової\~(матеріальної)\~та моральної\~шкоди іншій\~особі; 4)\~інші\~юридичні факти. Цивільні\~права та\~обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У\~випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають безпосередньо\~з актів\~органів державної\~влади,\~органів влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органів місцевого\~самоврядування. У\~випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~з рішення\~суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки\~виконуються у\~межах,\~встановлених договором\~або актом\~цивільного законодавства. Особа\~не може\~бути примушена\~до дій,\~вчинення яких\~не є\~обов`язковим\~для неї. Виконання\~цивільних обов`язків\~забезпечується засобами\~заохочення та\~відповідальністю,\~які встановлені\~договором або\~актом цивільного\~законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 №\~374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444) та рішень Черкаської міської ради №\~520 від 24.05.2000, №\~1480 від 31.10.2007, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Відповідно до п.п.\~3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ\~«Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії, законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з відповіді органів місцевого самоврядування від 19.10.2023, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.07.2014. Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. До квартири [ADDRESS] надаються послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відповідач отримує відповідні послуги, відкрито о/р № [NUMBER] , за яким станом на 01.07.2023 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, яка становить \~44187грн. 79коп., оскільки відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання у повному обсязі, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до дослідженого розрахунку, який наданий позивачем, вбачається, що відповідач періодично, але не в повному обсязі оплачував комунальні послуги, починаючи з листопада 2014 року. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (які\~були чинними\~на час\~спірних правовідносин,\~але з\~01.05.2022\~втратили чинність,\~враховуючи постанову\~КМУ від\~02.02.2022\~№85), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09\~листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07\~червня 2018\~року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень частини третьої статті\~11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18 з 1 січня 2019 року; введено Закон в дію з 01\~травня 2019\~року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги\~- це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст.\~5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Відповідно до\~ст.\~17\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №2189-VIII\~від 09.11.2017\~(у\~першій редакції,\~яка була\~чинною з\~10.12.2017,\~зокрема і\~на час\~виниклих правовідносин), комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо. Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Крім того,\~згідно із\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №2454-VІІІ\~від 07\~червня 2018\~року,\~в редакції,\~що чинна\~з 09\~червня 2018\~року,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором.\~Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору.\~Послуги з\~постачання теплової\~енергії та\~постачання гарячої\~води передбачені\~статтями 21\~та 22\~цього Закону. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.\~3 ст.\~9 Закону). До того ж, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які були чинними на час спірних правовідносин, але з 01.05.2022 втратили чинність, враховуючи постанову КМУ від 02.02.2022 №85). Відповідно до п. 12 Правил, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послуги здійснюється згідно із п.п.40-49 вказаних Правил, а саме,\~- у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках, зокрема, - у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до п.\~18 цих Правил. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. Встановлено, що у квартирі [ADDRESS] встановлений лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно з п.\~20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п.26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу. За змістом\~частини першої\~статті 901,\~частини першої\~статті 903\~ЦК України\~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно постанов КМУ №830 та №1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 \~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання йому, як споживачу, житлово-комунальних послуг позивачем, або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та компенсаційних виплат за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд, який висловив її у постановах від 02.04.2020 року у справі №757/29813/17-ц, від 25.06.2020 року у справі №520/16591/16-ц. Крім того, відсутні докази щодо ненадання позивачем відповідачу житлово-комунальних послуг чи надання таких, які б не відповідали кількості та якості. Відповідач, який є мешканцем квартири [ADDRESS] , в якій він зареєстрований та є споживачем послуг, які надаються до квартири, своєчасно та в повному обсязі не вносив плату за надані послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання, тож згідно з розрахунком ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», повинен сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг відповідно до наданого розрахунку, який також ним не спростований. Також відсутні докази, що відповідач відмовився від отримання вказаних послуг. При вирішенні спору судом враховані висновки Верховного Суду, які висловлені у постановах від 02.04.2020 у справі №757/29813/17-ц, від 25.06.2020 у справі №520/16591/16ц. Що стосується відсутності укладеного договору між позивачем та споживачем послуг, то слід звернути увагу на висновки Верховного Суду, які висвітлені у постанові по справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019. Зокрема, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги, так як вони є споживачами наданих послуг. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні\~акти претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. Суд погоджується із доводами позивача про те, що діє Типовий договір приєднання на надання відповідних послуг, який опублікований на офіційному веб-сайті позивача. Не наведено відповідачем і обставин про те, що він не користувався послугами, наданими позивачем, які постачаються централізовано. Як зазначалось вище, згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат у сумі 9230грн. 64коп. (за період з січня 2015\~року по січень 2022\~року) та 3\~% річних у сумі 3179\~грн. 47\~коп. за період з січня 2015\~року по січень 2022\~року), у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання\~- оплати комунальних послуг. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Що стосується доводів відповідача про те, що позивачем пропущені строки позовної давності, а тому позовні вимоги, як на його думку, не підлягають до повного задоволення, є безпідставними. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст.257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Так, як вже зазначалось вище, за дослідженим розрахунком заборгованості, наданим позивачем, вбачається, що заборгованість нарахована за період з листопада 20-14 року по 01.07.2023. При цьому, вбачається, що у квітні 2021 року відповідачем були здійснені платежі за опалення 400грн. та за гаряче водопостачання 100грн., хоча ні у березні, ні у квітні цього року поточний платіж за гаряче водопостачання не нараховувався. Крім того, у травні 2018 року ним сплачені кошти 500грн. за опалення, хоча у травні платіж не нараховувався, та 330грн. за гаряче водопостачання, хоча нарахований платіж був меншим за розміром лише 328грн. Також, у липні 2015 року були здійснені платежі по 100грн. за опалення та за гаряче водопостачання, хоча нарахування у цьому місяці за ці послуги були відсутні. Таким чином, суд вважає, що відповідачем, здійсненими платежами, визнавалася заборгованість і позовна давність переривалась. Крім того, жодними належними та допустимими доказами відповідачем не доведено, що всі платежі, які були ним здійснені за весь період заборгованості, оплачували як поточні нарахування, або як авансові нарахування, а тому, враховуючи, що кожна сторона доводить як позовні вимоги, так і заперечення, слід вважати доводи позивача, в частині заявлених позовних вимог обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, при вирішенні даного спору, судом враховуються положення пункту 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (ЗУ від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020) про те, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. При цьому, постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 карантин на всій території України. В подальшому, карантин продовжувався урядом, включно до 30.06.2023. Таким чином, суд вважає, що безпідставними є доводи сторони відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності. За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, враховуючи доводи відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення, гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі на загальну суму 44187грн. 79коп., у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг, оскільки він є користувачем жилого приміщення, зареєстрований в ньому, має право на проживання у помешканні, до якого позивачем надаються житлово-комунальні послуги і, якими він користується, не відмовився від послуг, а відтак є споживачем даних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у сумі 2684грн.00коп., що підтверджується платіжною інструкцією №667 від 26.09.2023. Отже, до стягнення із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Черкаської міської ради підлягає сума 2684 грн. 00коп. (судовий збір). На підставі викладеного та

Outcome: approved