Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

18.07.2023\~до Московського\~районного суду\~м.\~Харкова з\~Новомосковського районного\~суду Дніпропетровської\~області надійшли\~матеріали цивільної\~справи за\~позовною заявою\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа: Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для розгляду за підсудністю. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, Україна, терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є донькою померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 87 років у м. Новомосковськ Дніпропетровської області. На день смерті мати [PERSON] була зареєстрована за адерсою: [ADDRESS] та як внутрішньо переміщена особа фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшла частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1994, № [NUMBER] . Спадкоємцем за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори Гапоновим Є.Ю. 23.09.2017 та зареєстрованого в реєстрі за №3-400, спадкового майна після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , який є сином позивачки [PERSON] [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, подала заяву про прийняття спадщини та всі необхідні документи. 13.05.2023 державним нотаріусом Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником порушено строк прийняття спадщини. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2023 дану позовну заяву прийнято до провадження з проведенням її розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися, позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Вказав, що йому відомо, що на його ім`я складено заповіт, але він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і звертатися не буде. Від представника позивача адвоката Лазуренко І.Ф. до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги [PERSON] задовільнити. Третя особа по справі в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, на підставі наявних матеріалів. Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17, 59). З наданих документів встановлено, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1994 за № [NUMBER] , квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 12). За заповітом, посвідченого 23.09.2017 державним нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори Гапоновим Є.Ю., за реєстровим №3-400, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: всю належну їй частину квартири [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] . (а.с. 18, 59зв). Після смерті матері позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, на підставі поданих нею документів, відповідно нотаріусом їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16, 60). Отже, як убачається зі змісту позову та матеріалів справи, відповідач [PERSON] не прийняв спадщину за заповітом у встановлений законом строк, хоча знав про існування заповіту, також не прийняла спадщину і позивач у встановлений законом строк, у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та набуття статусу внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним ч.1 ст.1235 ЦК України. Частиною 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року №6-85цс12, від 4 листопада 2015 року №6-1486цс15, від 13.03.2020 у справі №314/2550/17, яка згідно з ч.1 ст.417 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, введення в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжений, суд приходить до висновку про визнання причини пропуску строку прийняття спадщини позивачем поважною, що відповідно, є підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на два місяці після набрання цим рішенням законної сили. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 1073, 60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved