Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Представник позивача АБ «Укргазбанк» Невечеров Д.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне повернення грошових коштів та погашення заборгованості в розмірі 49678,21 грн., яка складається з наступного: 29248,07 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості; 20430,14 грн. індекс інфляції за несвоєчасне погашення заборгованості та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 49 678,21 грн. Вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 29.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІС І КО» було укладено кредитний договір № 12/08-3 відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом кредитування 750 000,00 грн. на строк з 29 квітня 2008 р. на 120 місяців, зі сплатою за користування кредитними коштами 17,5 % річних. Банк свої зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти. В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1/08-3 від 29 квітня 2008 р. Пунктами 1.2, 1.3 договору поруки передбачено, що поручитель разом з позичальником несе солідарну відповідальність перед кредитором за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі що і позичальник - за повернення кредиту, оплату процентів за користування кредитом, неустойки (пені) за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Також, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАБІТЕХ» було укладено договір іпотеки № 8/08-З без оформлення заставної, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., та зареєстрованого в реєстрі за № 4865. Відповідно до умов договору іпотеки предметом іпотеки є: нерухоме майно - нежитлова будівля літ. «Р-4», загальною площею 1079,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ємельяновою І.Г. 24 жовтня 2003 р. за реєстровим № 3334. У зв`язку з невиконанням позичальником та поручителем умов кредитного договору АБ «Укргазбанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ «Лабітех» в рахунок погашення заборгованості. 18 жовтня 2010 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова в справі №2-1923/10 за позовом АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Лабітех», ТОВ «АВІС І КО», [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги АБ «Укргазбанк» задоволені. Рішенням суду стягнуто солідарно з ТОВ «АВІС І КО» та з [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 12/08-3 від 29.04.2008 р. у сумі 899849,64 грн. В рахунок погашення заборгованості ТОВ «АВІС І КО» було звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю літ. «Р-4», загальною площею 1079,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю - ТОВ «Лабітех», на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ємельяновою І.Г. «24» жовтня 2003р. за реєстром № 3334. Відповідно до п.\~4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справ/ що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.10.2010 р. в справі №2-1923/10 було встановлено солідарне зобов`язання [PERSON] в розмірі невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Дане рішення суду набрало законної сили, виконавчі листи були направлені до державної виконавчої служби для примусового виконання. В процесі примусового виконання рішення в 2012 року було виставлено на реалізацію предмет іпотеки з прилюдних торгів в рахунок виконання рішення суду. Предмет іпотеки державним виконавцем направлявся для реалізації на прилюдних торгах в рамках примусового виконання рішення неодноразово, а саме: 21.06.2012 р., 18.07.2012 р., 16.08.2012 р., 24.04.2015 р., 12.06.2015 р., 05.09.2018 р. З метою перешкоджання процесу належного виконання рішення в примусовому порядку, боржники 16.10.2018 року звертались до Господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про припинення іпотеки нежитлової будівлі літ. Р-4, розташованої по [ADDRESS] , переданої ТОВ "Лабітех", згідно з договором іпотеки № 8/08-3 від 29.04.2008 р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №12/08-3 від 29.04.2008 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІС І КО» та ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції ПАТ АБ "Укргазбанк". 20.02.2020 року предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах, які проводились Державним підприємством «СЕТАМ» на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.10.2010 р. та погашення заборгованості за кредитним договором. Сума грошових коштів в розмірі 876 578, 16 грн. була перерахована державним виконавцем та надійшла до АБ «Укргазбанк» 24.02.2020 року з наступним розподіленням даної суми на погашення заборгованості за кредитним договором: 126 548, 16 грн. - на погашення прострочених відсотків; 750 000, 00 грн. - погашення простроченого «тіла» кредиту. Таким чином, представник позивач посилається на те, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.10.2010 р. виконувалось в примусовому порядку дуже тривалий час і внаслідок постійних перешкоджань боржниками належному та своєчасному виконанню рішення, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена . Враховуючи тривале невиконання відповідачем за даним позовом законного та обґрунтованого рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за позовом АБ «Укргазбанк» до ТОВ «АВІС І КО», [PERSON] та ТОВ «Лабітех» про солідарне стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також те, що позичальник та поручитель порушили виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, зокрема, своєчасно не повернули кредитні кошти та не сплатили проценти за їх використання, в зв`язку з чим банк був вимушений звернутись з позовом до суду, то за таких обставин банк має законне право на компенсацію та стягнення з боржника 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2010 року по справі № 2-1923/10. За порушення позичальником та поручителем виконання своїх зобов`язань. Банком у відповідності до ч.\~2 ст. 625 ЦК України за період з 21.01.2019 р. по 20.01.2022 р. були нараховані 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати за несвоєчасне повернення грошових коштів, а саме: 29 248,07 грн. розрахунок 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості, встановленою рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2010 року по справі № 2-1923/10; 20 430,14 грн. - розрахунок збільшення суми заборгованості з врахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення заборгованості. Загальна сума заборгованості відповідача перед АБ «Укргазбанк» за несвоєчасність виконання свого зобов`язання, встановленого рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.10.2010 р. по справі № 2-1923/10, становить - 49678 (сорок дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень) грн. 21 коп. Ухвалою суду від 04.07.2023 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на адресу місця реєстрації, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду від 04.07.2023 року направлялась відповідачу на адресу місця реєстрації, і повернулась на адресу суду неврученою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи за відсутності представника банку та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІС І КО» було укладено кредитний договір № 12/08-3. Відповідно до умов вказаного договору, банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом кредитування 750 000,00 грн. на строк з 29 квітня 2008 р. на 120 місяців, зі сплатою за користування кредитними коштами 17,5 % річних. Свої зобов`язання ПАТ АБ «Укргазбанк» виконав у повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти. В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1/08-3 від 29 квітня 2008 р. Пунктами 1.2, 1.3 договору поруки передбачено, що поручитель разом з позичальником несе солідарну відповідальність перед кредитором за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі що і позичальник - за повернення кредиту, оплату процентів за користування кредитом, неустойки (пені) за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Також, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАБІТЕХ» було укладено договір іпотеки № 8/08-З без оформлення заставної, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО - Чуєвою О.Д., та зареєстрованого в реєстрі за № 4865. Відповідно до умов договору іпотеки предметом іпотеки є: нерухоме майно - нежитлова будівля літ. «Р-4», загальною площею 1079,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі посвідченого приватним нотаріусом ХМНО - Ємельяновою І.Г. 24 жовтня 2003 р. за реєстровим № 3334. У зв`язку з невиконанням позичальником та поручителем умов кредитного договору АБ «Укргазбанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ТОВ «АВІС І КО» та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ «Лабітех» в рахунок погашення заборгованості. 18 жовтня 2010 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова в справі №2-1923/10 позов АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Лабітех», ТОВ «АВІС І КО», [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Рішенням суду стягнуто солідарно з ТОВ «АВІС І КО» та з [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 12/08-3 від 29.04.2008 р. у сумі 899849,64 грн. В рахунок погашення заборгованості ТОВ «АВІС І КО» було звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю літ. «Р-4», загальною площею 1079,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю - ТОВ «Лабітех», на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ємельяновою І.Г. «24» жовтня 2003 р. за реєстром № 3334. Відповідно до п.\~4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справ/ що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.10.2010 р. в справі №2-1923/10 було встановлено солідарне зобов`язання відповідача [PERSON] в розмірі невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Дане рішення суду набрало законної сили, виконавчі листи були направлені до державної виконавчої служби для примусового виконання. В процесі примусового виконання рішення в 2012 року було виставлено на реалізацію предмет іпотеки з прилюдних торгів в рахунок виконання рішення суду. Предмет іпотеки державним виконавцем направлявся для реалізації на прилюдних торгах в рамках примусового виконання рішення неодноразово, а саме: 21.06.2012 р., 18.07.2012 р., 16.08.2012 р., 24.04.2015 р., 12.06.2015 р., 05.09.2018 р. З метою перешкоджання процесу належного виконання рішення в примусовому порядку, боржники 16.10.2018 року звертались до Господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про припинення іпотеки нежитлової будівлі літ. Р-4, розташованої по [ADDRESS] , переданої ТОВ "Лабітех", згідно з договором іпотеки № 8/08-3 від 29.04.2008 р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №12/08-3 від 29.04.2008 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІС І КО» та ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції ПАТ АБ "Укргазбанк". 20.02.2020 року предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах, які проводились Державним підприємством «СЕТАМ» на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.10.2010 р. та погашення заборгованості за кредитним договором. Сума грошових коштів в розмірі 876 578, 16 грн. була перерахована державним виконавцем та надійшла до АБ «Укргазбанк» 24.02.2020 року з наступним розподіленням даної суми на погашення заборгованості за кредитним договором: 126 548, 16 грн. - на погашення прострочених відсотків; 750 000, 00 грн. - погашення простроченого «тіла» кредиту. З викладеного вище вбачається, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.10.2010 р. виконувалось в примусовому порядку дуже тривалий час, на протязі 10 років і внаслідок постійних перешкоджань боржниками належному та своєчасному виконанню рішення, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Враховуючи тривале невиконання відповідачем за даним позовом законного та обґрунтованого рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за позовом АБ «Укргазбанк» до ТОВ «АВІС І КО», [PERSON] та ТОВ «Лабітех» про солідарне стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також те, що позичальник та поручитель порушили виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, зокрема, своєчасно не повернули кредитні кошти та не сплатили проценти за їх використання, в зв`язку з чим банк був вимушений звернутись з позовом до суду, то за таких обставин банк має законне право на компенсацію та стягнення з боржника 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2010 року по справі № 2-1923/10. За порушення позичальником та поручителем виконання своїх зобов`язань. Банком у відповідності до ч.\~2 ст. 625 ЦК України за період з 21.01.2019 р. по 20.01.2022 р. була нарахована сума в розмірі 49678,21 грн., яка складається з наступного: 29 248,07 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості; 20 430,14 грн. - індекс інфляції за несвоєчасне погашення заборгованості. Загальна сума заборгованості відповідача перед АБ «Укргазбанк» за несвоєчасність виконання свого зобов`язання, встановленого рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.10.2010 р. по справі № 2-1923/10, становить - 49678 (сорок дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень) грн. 21 коп. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення грошових коштів, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформовано висновки про те, що нарахування 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Таким чином, з ухваленням судом рішення у справі № 2-1923/10 про стягнення з відповідача грошових коштів за невиконання грошового зобов`язання та витрат\~понесених на\~сплату судового\~збору,\~зобов`язання не припинилося та триває до моменту фактичного виконання відповідачем грошового зобов`язання. Відтак, позивач має право на стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законною та обґрунтованою. Суд вважає що заявлений позивачем розмір трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідає вимогам закону. За наданим позивачем розрахунком 3% річних за користування грошовими коштами за 1096 днів прострочення грошового зобов`язання склали 29 248,07 грн., розрахунок інфляційних втрат за період з 21.01.2019 року по 31.12.2021 року становить 20430,14 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед АБ «Укргазбанк» за несвоєчасність виконання свого зобов`язання, встановленого рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.10.2010 р. по справі № 2-1923/10, становить - 49678 (сорок дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень) грн. 21 коп. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви в 2023 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн., відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у зв`язку з тим, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд». Суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved