Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

04 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким розірвати договір купівлі-продажу, укладений 19 жовтня 2021 року між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що посвідчений державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1137. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , грошові кошти у розмірі 772 100,00 грн. (сімсот сімдесят дві тисячі сто гривень, 00 копійок). Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , судові витрати. В обгрунтування свого позову посилається на те, що 19 жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого була квартира [ADDRESS] (шістдесят сім), загальною площею 5,8 кв.м., в тому числі житловою площею 34,0 кв.м. Пунктом 2 Договору купівлі-продажу, за домовленістю сторін продаж вчинено за 772 100 грн. (сімсот сімдесят дві тисячі сто гривень 00 коп). Позивач зазначає, що 06 червня 2022 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/39244/21, було витребувано у [PERSON] на користь Одеської міської ради квартиру за [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 07.07.2022 року, а 29.09.2022 року право власності за вищевказаною квартирою було зареєстровано за Територіальною громадою, Одеською міською радою. Позивач стверджує, що він був позбавлений права власності на квартиру, що була предметом Договору купівлі-продажу, за продаж якої [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 772 100,00 грн. (сімсот сімдесят дві тисячі сто гривень, 00 коп.), відповідно до п.2 Договору купівлі-продажу, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В подальшому ухвалою суду від 06.11.2023 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] [PERSON] , який позов підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Повідомив, що між позивачем та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо мирного врегулювання спору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого була квартира [ADDRESS] (шістдесят сім), загальною площею 5,8 кв.м., в тому числі житловою площею 34,0 кв.м. Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №1-1137. Відповідно до п.2 Договору купівлі-продажу за домовленістю сторін продаж квартири вчинено за 772 100 грн. (сімсот сімдесят дві тисячі сто гривень 00 коп). Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач стверджує, що станом на сьогоднішній день він позбавлений права власності на квартиру, що була предметом Договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2022 року у справі № 947/39244/21, було витребувано у [PERSON] на користь Одеської міської ради квартиру за [ADDRESS] (номер запису про право власності: 44522984, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2381337751101). Вказане рішення набрало законної сили 07.07.2022 року, а 29.09.2022 року право власності за вищевказаною квартирою було зареєстровано за Територіальною громадою, Одеською міською радою. З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення Одеської міської ради до Київського районного суду м. Одеси з позовом стали наступні обставини. 27 серпня 2008 року рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-4879/2008, було визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , а 16 жовтня 2008 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» проведено державну реєстрацію права власності на квартиру у рівних частках за [PERSON] та [PERSON] 04 грудня 2008 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, право власності на яку було зареєстровано 12 грудня 2008 року. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2009 року у справі № 8-5/2009 було скасоване вищевказане рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2008 року у справі № 2-4879/2008. Також прокуратурою Київського району м. Одеси порушено кримінальну справі за фактом протиправного заволодіння вищевказаною квартирою. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2009 року у справі № 8- 5/2009 було накладено арешт на квартиру. Вироком Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2010 року у справі № 1-655/10 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, по кваліфікуючим ознакам - використання завідомо підроблених документів. Вирішуючи справу судом встановлено, що після смерті батька [PERSON] знайшов підроблені документи, за допомогою яких його покійний батько планував оформити право власності на квартиру і вирішив це зробити самостійно. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2011 року у справі № 1512/2-2240/2011, яке набрало законної сили 06.07.2011 року, були задоволені позовні вимоги заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 04.12.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корнік Д.А., зареєстрований в реєстрі за № 5256, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 28.05.2021 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просила суд скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 09.02.2009 року у справі № 8-5/2009, а саме: зняти арешт з квартири. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року у справі № 947/16341/21 заяву [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову у справі № 1512/2-2240/2011 залишено без розгляду за заявою [PERSON] .. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна від 12.07.2021 року за № 265462495, запис про обтяження майна, а саме арешт квартири, погашено 09.06.2021 року. Того ж дня [PERSON] відчужила вищевказану квартиру на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровой Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2081, та цього ж дня 09.06.2021 року за Сніцар проведено державну реєстрацію права власності на квартиру. 26.08.2021 року [PERSON] подарувала квартиру [PERSON] на підставі договору дарування, який посвідчений державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори в м. Одеса Савицькою Оленою Юліанівною, зареєстрованого в реєстрі за № 1-910. Право власності за [PERSON] зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.08.2021 року. Надалі спірну квартиру відчужено [PERSON] на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.10.2021 року, посвідченим державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори в м. Одеси Савицькою Оленою Юліанівною, зареєстровано в реєстрі за №1-1137. Право власності Головко зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.10.2021 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2381337751101). Таким чином, у зв`язку з цим Одеська міська рада, як власник спірного нерухомого майна, яке вибуло з комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради поза її волею, звернулась до суду з відповідним позовом про витребування у [PERSON] на користь Одеської міської ради квартири, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 26.01.2004 року. І вже 06 червня 2022 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/39244/21, було витребувано спірну квартиру у Позивача на користь Одеської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Частиною З статті 652 ЦК України закріплено, що у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до частини першої статті 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. У разі, якщо позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу. У постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-1376цс16 викладено правовий висновок про те, що статтею 330 ЦК України встановлено, що у разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу його не можна витребувати в нього; одним із чинників дотримання принципу пропорційності при втручанні у право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обгрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України. Так, власник Квартири (Одеська міська рада) з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, здійснила захист своїх порушених прав шляхом пред`явлення віндикаційного позову до добросовісного набувача [PERSON] , який набув право власності на Квартиру за відплатним договором. При цьому квартира витребувана у Позивача та повернута Одеській міській раді. Таким чином, Позивач був позбавлений права власності на квартиру, що була предметом Договору купівлі-продажу, за продаж якої Відповідач отримав грошові кошти у розмірі 772\~100,00 гривень, відповідно до п. 2 Договору. Враховуючи наведене, договір купівлі-продажу квартири, укладений 19 жовтня 2021 року між Позивачем та Відповідачем, що посвідчений державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №1-1137, має бути розірвано, на підставі частини другої статті 651 ЦК України, внаслідок істотних порушень Відповідачем умов договору, та стягнення з Відповідача 772 100,00 грн. в рахунок відшкодування збитків, оскільки встановленим законом способом захисту прав покупця, який не знав і не міг знати про неможливість відчуження майна продавцем, є відшкодування заподіяних йому збитків з підстав, передбачених статтею 661 ЦК України. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 8\~794,60 гривень. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved