Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилається на те, що Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації № 530 від 08 серпня 2014 року ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» виконує функції експлуатуючої організації житлового комплексу «Времена года» по вул. Кудряшова, 18-А, 20, 20-Б, 20-Г, 20-Д в м. Києві разом з об`єктами комунального призначення та житлового комплексу «Ізумрудний» на вул. Механізаторів, 2, 2-А, 2-Б. Відповідно до розпорядження товариство повинне забезпечити належне утримання та управління житлових комплексів. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2017 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 березня 2023 року. 28 квітня 2016 року між ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір № ІЗУ-У 570 Б/2 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, визначених договором. 28 квітня 2016 року між ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір № ІЗУ-У 570 Б/2 про надання додаткових послуг з утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є розміщення та утримання консьєржів у під`їзді будинку, забезпечення охорони території. 28 квітня 2016 року між ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір № ІЗУ-М2-561/5 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі. Таким чином, за період з 01 серпня 2021 року по 07 березня 2023 року у відповідача виникла заборгованість з оплати наданих житлово-комунальних послуг у розмірі 38062 гривні 23 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2017 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 березня 2023 року. Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації № 530 від 08 серпня 2014 року ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» виконує функції експлуатуючої організації житлового комплексу «Времена года» по вул. Кудряшова, 18-А, 20, 20-Б, 20-Г, 20-Д в м. Києві разом з об`єктами комунального призначення та житлового комплексу «Ізумрудний» на вул. Механізаторів, 2, 2-А, 2-Б. Відповідно до розпорядження товариство повинне забезпечити належне утримання та управління житлових комплексів. 28 квітня 2016 року між ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір № ІЗУ-У 570 Б/2 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, визначених договором. 28 квітня 2016 року між ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір № ІЗУ-У 570 Б/2 про надання додаткових послуг з утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є розміщення та утримання консьєржів у під`їзді будинку, забезпечення охорони території. 28 квітня 2016 року між ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір № ІЗУ-М2-561/5 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З позову вбачається, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них у повному обсязі. Відповідачем відзив на позовну заяву до суду не подано. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з 01 серпня 2021 року по 07 березня 2023 року становить 38062 гривні 23 копійки. Суд вважає, що доводи сторони позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надала. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 38062 гривні 23 копійки. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 гривні. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6091 гривні 16 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 011 (КМС) від 16 березня 2023 року з додатком № 05 від 20 березня 2023 року до договору, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, рахунок на оплату № 05 від 20 березня 2023 року, платіжна інструкція № 9570 від 28 березня 2023 року на суму 6091 гривні 16 копійок (призначення платежу - сплата гонорару за надання правової допомогу згідно рахунку № 05 від 20 березня 2023 року), заключна виписка за період з 28 березня 2023 року по 28 березня 2023 року, копія ордеру від ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» на адвоката Клименка М.С., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Клименка М.С. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6091 гривні 16 копійок з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved