Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом, в обґрунтування посилається на те, що 22 вересня 2019 року у м. Куп`янськ, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП потерпілий від отриманих тяжких тілесних травм помер на місці події. [PERSON] на дату скоєння ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. МТСБУ як єдине об`єднання страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам, в порядку ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснило виплату 33 200,00 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] на підставі поданої відповідної заяви. Відповідач компенсування вищезазначених витрат в добровільному порядку не здійснив, тому позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на його користь 33 200,00 грн. виплаченої шкоди, а також судові витрати. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 січня 2022 року було відкрито провадження у зазначеній цивільній справі, з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 04 квітня 2023 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа № 628/5193/21 за позовом Моторного (транспортного) страхове бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2023 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. Указану цивільну справу передано головуючому судді 08 червня 2023 року. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 08 червня 2023 року прийнято цю цивільну справу до свого провадження з призначенням судового засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву, у якій просив проводити розгул справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Суд установив, що 22 вересня 2019 року о 04 год. 52 хв. у Харківській області, м. Куп`янськ, пров. Спортивний, буд. 7, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який загинув. Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 3019266316196059 від 13 липня 2020 року, виданою Управлінням патрульної поліції у Львівській області і наданої суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8). На дату скоєння зазначеної вище пригоди водій [PERSON] договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав, що підтверджується інформацією з бази даних МТСБУ. 27 липня 2020 року [PERSON] через свого представника - [PERSON] подала позивачеві заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, п. ст.41.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". На підставі Наказу начальника Департаменту внутрішнього страхування № 3.1/862 від 11 вересня 2020 року, позивачем виплачено відшкодування [PERSON] у розмірі 33 200,00 грн., що також підтверджується платіжним дорученням № 1942590 від 14 вересня 2020 року. Доказів сплати виплаченої суми відшкодування відповідачем суду не надано. Згідно із ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно із підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 33 200,00 грн., виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved