Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] - Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 13062, виданого 23 січня 1997 року на підставі рішення Винничівської сільської ради від 31.01.1996 року № 1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 170, на земельну ділянку площею 0,0574 га, для ведення садівництва з правом забудови садового будинку, яка розташована на території що знаходиться на території Винничівської сільської ради Львівського району Львівської області, та в якому невірно записано прізвище власника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В обґрунтування заяви покликається на те, що на підставі рішення Винничівської сільської ради від 31.01.1996 року №1, йому видано державний акт на право приватної власності на землю. В державному акті на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 13062, його прізвище зазначено як « [PERSON] », однак, в документах, зокрема, в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Залізничним РВ УМВС України у Львівській області від 08.05.1997 року, картці платника податків його прізвище написано як « [PERSON] ». Заявник вважає, що неправильне написання його прізвища виникло, у зв`язку із неправильним перекладом з російської мови на українську, та внаслідок такої помилки між документом, що посвідчує його особу, та правовстановлюючим документом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 13062, виданим на ім`я заявника є невідповідність, яка не надає йому можливості вільно розпоряджатися земельною ділянкою. У зв`язку із цим, виникла необхідність встановити факт належності його батькові правовстановлюючого документа, та задовольнити заяву. Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі рішення Винничівської сільської ради від 31.01.1996 року №1, видано державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] . Як видно з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Залізничним РВ УМВС України у Львівській області від 08.05.1997 року та картки платника податків прізвище заявника « [PERSON] ». Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлені в ході судового розгляду обставини не викликають у суду сумніву в належності вищевказаного Державного акта на право приватної власності на землю саме [PERSON] , а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документа доведеним. Суд враховує,\~що встановлення\~даного факту\~для заявника\~має юридичне\~значення,\~оскільки заявнику буде забезпечена можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною власністю на свій розсуд. Таким чином, заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved