Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

заявниця звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , шляхом встановлення наступних заходів тимчасового обмеження прав: -заборони [PERSON] наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , навчання, роботи за адресою: [ADDRESS] , інших місць частого відвідуваній постраждалою особою; - заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо боні за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її т в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговор з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язк особисто і через третіх осіб. Заява обгрунтована тим, що з 13.10.2015 року заявниця та [PERSON] , проживали в зареєстрованою шлюбі, а з червня 2014 року до реєстрації шлюбу проживали разом однією родиною в м. Носівка. З кінця серпня 2023 року вона з дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають окремо від [PERSON] в орендованій квартирі. Під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона викликала поліцію, та фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву шлюбних відносин, втім він не залишає її у спокої: весь час переслідує, ходить за нею на роботу, чекає біля будинку, де вона проживає. Кривдник постійно пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози. В соціальній мережі Facebook пише огидні речі і долучає до написання образ також своїх родичів. Заявник зазначає, що проживає у багатоквартирному будинку на 1 -му поверсі і [PERSON] вночі намагається залізти через вікно до квартири. Майже кожного дня очікує її виходу з будинку та намагається побити. Також він приїжджає до роботи і влаштовує бійки. Всі його знущання вплинули на психологічний стан і вона була вимушена звернутися до лікаря-психолога. На заяви відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративні порушення за ст. 173-2 КУпАП Носівським районним судом Чернігівської області, а семе: № справи 741/1209/23, № провадження № 3/741/787/23, дата надходження 27.06.2023 № справи 741/911/23, № провадження 3/741/619/23, дата надходження 18.05.2023 № справи 741/1048/23, № провадження 3/741/683/23, дата надходження 02.06.2023. Оскільки заявниця вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства просить застосувати до кривдника обмежувальний припис у вигляді заборони [PERSON] перебувати у місці проживання (перебування) [PERSON] , заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 06.11.2023 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Заявницею подана заява про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином,шляхом направлення смс повістки на номер телефону. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстрований 13.10.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції у Чернігшівській області, актовий запис № 110. В шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи шлюбні відносини між сторонами припинені, вони мешкають окремо. Як встановлено судом в ході розгляду справи [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, відносно заявниці, що мало фізичний та психологічний характер, що підтверджується: постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 08.09.2023 р. справа 752/17969/23, постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 12.09.2023 р. справа № 741/1209/23, постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 07.06.2023 р. справа № 741/911/23, постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 12.06.2023 р. Також судом встановлено, що [PERSON] , незважаючи на притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, продовжує вчиняти такі дії відносно [PERSON] , переслідуючи за місцем роботи та проживання, погрожуючи, висловлюється нецензурною лайкою, надсилає смс повідомлення. Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи: Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об 'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв 'язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Обставини вчинення фізичного психологічного насильства відносно заявниці встановлені в ході судового розгляду і підтверджуються дослідженими судом доказами. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. В ході судового розгляду знайшли свого підтвердження наявність ризиків можливого застосування в подальшому [PERSON] фізичного або психологічного насильства відносно заявниці, про що свідчить непоодинокий характер вчинення таких дій останнім. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 4 та 5 ст. 26 Закону, обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350--2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350--6 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити обмежувальний припис відносно кривдника.

Outcome: approved