Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Начальник управління Сушкова О.М. звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, внаслідок зловживання з боку відповідача в розмірі 17335,03 грн. та покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 17335,03 грн. На підставі розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 283, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року, цивільна справа надійшла в провадження головуючого судді Сітало А.К. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 22.06.2022 року [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою № 6332-5001782197 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, того ж дня [PERSON] взято на облік в Управлінні, як внутрішньо переміщеної особу за фактичним місцем проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , про що відповідачу видано довідку № 6332-5001782197 від 22.06.2022 року. 23.06.2022 року [PERSON] звернулась до Управління із заявою про надання допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР від 04.07.2022 року відповідачу [PERSON] призначено допомогу у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2022 року. Згідно довідки № 161 від 07.03.2023 року [PERSON] отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.06.2022 року по 31.01.2023 року. Допомога за вказаний період виплачена відповідачу у розмірах, передбачених чинним законодавством у повному обсязі. В січні 2023 року працівниками Управління виявлено невідповідність облікових даних відповідача [PERSON] . Згідно з архівною справою, відповідач з 08.07.2015 року перебувала на обліку в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , про що [PERSON] видана довідка від 08.07.2015 року № 6332011062 та отримувала допомогу відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 до 19.11.2015 року згідно із заявою від 20.07.2015 року. Відповідно до доповідної записки від 13.04.2023 року та довідки від 14.04.2023 року, за період з 20.07.2015 року по 19.11.2015 року, [PERSON] отримала 1335,03 грн. допомоги. Виплату допомоги припинено відповідно до п. 7 Порядку № 505. Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 15.08.2022 року № 1131098-2022, яка надана [PERSON] 19.01.2023 року, відповідач знята з реєстрації 10.04.2014 року. В своїй заяві від 19.01.2023 року [PERSON] пояснює, що при первинному зверненні до Управління за державною допомогою, вона надала паспорт старого зразку серії [NUMBER] в якому була відсутня відмітка про зняття її з реєстрації. Таким чином, начальник Управління зазначає, що відповідач [PERSON] навмисно подала недостовірні відомості та приховала факт відсутності реєстрації за адресою зазначеною в заяві. На момент первинного звернення до Управління [PERSON] не мала права на отримання державної допомоги. Згідно із заявою від 19.01.2023 року [PERSON] з 2014 року проживає за адресою: [ADDRESS] , та нікуди не переїжджала. З моменту отримання коштів подала недостовірні відомості щодо дати свого внутрішнього переміщення, обставин, які його спричинили та приховала факт вторинного звернення за державною допомогою. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР № 1 від 19.01.2023 року, довідку ВПО № 6332-5001782197 від 22.06.2022 року на ім`я [PERSON] скасовано. Таким чином, [PERSON] неправомірно отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 20.07.2015 року по 19.11.2015 року та з 22.06.2022 року по 31.01.2023 року. Розмір надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача складає 17 335,03 грн. В своїй заяві від 19.01.2023 року [PERSON] зазначила, що ознайомлена про існування заборгованості, яка виникла внаслідок надання нею недостовірних даних та зобов`язалась повернути кошти на відповідні рахунки Мінсоцполітики. Також про незаконно отриману суму допомоги, повідомлено відповідача листом Управління від 17.02.2023 року № 10-29/748/4-02/23 з пропозицією повернути незаконно отримані бюджетні кошти у добровільному порядку. Станом на час звернення до суду з позовом відповідач не повернула отримані кошти на рахунок Мінсоцполітики. Ухвалою суду від 12.07.2023 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на адресу, яка вказана в позовній заяві, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду від 12.07.2023 року направлялась відповідачу на адресу місця реєстрації і повернулась до суду неврученою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в своїй заяві просив справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 22.06.2022 року звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою № 6332-5001782197 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, [PERSON] 22.06.2022 року взято на облік в Управлінні, як внутрішньо переміщеної особу за фактичним місцем проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , про що відповідачу видано довідку № 6332-5001782197 від 22.06.2022 року. 23.06.2022 року [PERSON] звернулась до Управління із заявою про надання допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР від 04.07.2022 року відповідачу [PERSON] призначено допомогу у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2022 року. Згідно довідки № 161 від 07.03.2023 року [PERSON] отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.06.2022 року по 31.01.2023 року. Допомога за вказаний період виплачена відповідачу у розмірах, передбачених чинним законодавством у повному обсязі. В січні 2023 року працівниками Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР виявлено невідповідність облікових даних відповідача [PERSON] . Згідно з архівною справою, відповідач з 08.07.2015 року перебувала на обліку в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , про що [PERSON] видана довідка від 08.07.2015 року № 6332011062 та отримувала допомогу відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 до 19.11.2015 року згідно її заяви від 20.07.2015 року. Відповідно до доповідної записки від 13.04.2023 року та довідки від 14.04.2023 року, за період з 20.07.2015 року по 19.11.2015 року, [PERSON] отримала 1335,03 грн. допомоги. Виплату допомоги припинено відповідно до п. 7 Порядку № 505. Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 15.08.2022 року № 1131098-2022, яка надана [PERSON] 19.01.2023 року, відповідач знята з реєстрації 10.04.2014 року. В своїй заяві від 19.01.2023 року [PERSON] пояснює, що при первинному зверненні до Управління за державною допомогою, вона надала паспорт старого зразку серії [NUMBER] в якому була відсутня відмітка про зняття її з реєстрації. Таким чином, відповідач [PERSON] навмисно подала недостовірні відомості та приховала факт відсутності реєстрації за адресою зазначеною в заяві. На момент первинного звернення до Управління [PERSON] не мала права на отримання державної допомоги. Згідно із заявою від 19.01.2023 року [PERSON] з 2014 року проживає за адресою: [ADDRESS] , та нікуди не переїжджала. З моменту отримання коштів подала недостовірні відомості щодо дати свого внутрішнього переміщення, обставин, які його спричинили та приховала факт вторинного звернення за державною допомогою. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району ХМР № 1 від 19.01.2023 року, довідку ВПО № 6332-5001782197 від 22.06.2022 року на ім`я [PERSON] скасовано. Таким чином, [PERSON] неправомірно отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 20.07.2015 року по 19.11.2015 року та з 22.06.2022 року по 31.01.2023 року. Розмір надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача складає 17 335,03 грн. В своїй заяві від 19.01.2023 року [PERSON] зазначила, що ознайомлена про існування заборгованості, яка виникла внаслідок надання нею недостовірних даних та зобов`язалась повернути кошти на відповідні рахунки Мінсоцполітики. У зв`язку з неповерненням неправомірно отриманої грошової допомоги Управління звернулося до відповідача з листом від 17.02.2023 року за вих. № 10-29/748/4-02/23 для повернення бюджетних коштів. Вказаним листом відповідачу роз`яснено, що в разі якщо вказані кошти не будуть повернуті на розрахунковий рахунок, питання про їх стягнення буде вирішуватись в судовому порядку. Відомостей про те, що відповідач перерахувала на рахунок Мінсоцполітики неправомірно отримані грошові кошти, матеріали справи не містять. Відповідно до п. 11 Порядку, у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період, суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисну населення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви в 2023 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved