Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

10 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк», в якій вказано, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.04.2015 року, йому було відкрито кредитний рахунок для користування яким відповідач отримав кредитну картку та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 50 000,00 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх і не виконує на даний час, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 17.07.2023 року має заборгованість у сумі 55 347 грн. 36 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати за подачу позову до суду. 18 вересня 2023 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання було призначено на 16 листопада 2023 року. Станом на 16 листопада 2023 року відзив на позовну заяву до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не прибув, однак від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, положення ст. 206 ЦПК України йому зрозумілі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: матеріалами справи встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.04.2015 року, йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 50 000,00 грн.(а.с.18-24). Згідно заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг працівником Банку було оформлено платіжну кредитну картку (а.с.19). Станом на 17.07.2023 року [PERSON] має заборгованість за кредитом у сумі 55\~347, 36 грн., яка складається з наступного: 53 365, 59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1981,77 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісією, 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.9-17). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до Додаткової угоди позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 17.07.2023 за ним рахується заборгованість за вище зазначеним договором загальною сумою 55 347 грн.36 коп., яку просить стягнути позивач та витрати по сплаті судового збору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає достатнім наявність факту визнання позову відповідачем, враховуючи законність вимог позивача. Отже, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі розподілити відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 684,00 грн. Таким чином, беручи до уваги, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього на користь позивача підлягає стягненню 50% - 1342,00 грн. сплаченого позивачем судового збору з поверненням інших 50% - 1342,00 грн. з бюджету. На підставі ст. ст. 526, 549, 610-612, 625, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved