Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів з останнього, посилаючись на вимоги ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 128 СК України. Позовні вимоги мотивує тим, що вона протягом тривалого часу, а саме з серпня місяця 2016 р. по листопад місяць 2020 р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем - [PERSON] . Сторони у шлюбі не перебували. [INFO] у сторін народилась спільна дитина - [PERSON] , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис №414. Відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року за клопотанням позивача по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у цій справі зупинено на час проведення експертизи. 13 жовтня 2023 року відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. 09 листопада 2023 року за вимогою на адресу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від ТОВ «МАМА ПАПА» повернуто матеріали даної цивільної справи. Ухвалою суду від 13.11.2023 року відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів, та призначено підготовче судове засідання. Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач у підготовче судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, визнаючи позов не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги про визнання батьківства суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сторони між собою у шлюбі не перебували. [INFO] у сторін народилась спільна дитина - [PERSON] , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис №414. У графі батько зазначений [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Згідно ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст.133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач визнав позов. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач, всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, ухиляється від обов`язку утримувати дитину до досягнення повноліття, а саме не виділяє кошти на придбання їжі, взуття, одягу, елементарних побутових речей, в котрих має щоденну потребу дитина, а тому заявник вимушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, та визнає себе батьком дитини [PERSON] , крім того даний факт підтверджується матеріалами справи, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з вимогою про стягнення аліментів до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України,у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та враховуючий, що позивач при зверненні до суду з вимогою про визнання батьківства сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн., позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову, що складає 536,80 грн. Інші 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved