Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

14.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. Позивач позов обґрунтовує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. перебуває виконавче провадження № [NUMBER] відкрите 14.12.2020р. з примусово виконання виконавчого напису нотаріуса №91457 від 31.10.2020р. Вищевказаний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №00-393942 від 07.08.2019р. укладеним з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором №00-393942 від 07.08.2019р. за період з 07.09.2019р. по 21.10.2020р., загальна сума заборгованості складає 9 248,50 грн. Вказує, що нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, нотаріусом не перевірено факт безспірності боргу. Крім того вона не отримувала письмового повідомлення щодо наявності заборгованості. На підставі вищевикладеного позивачка просить визнати виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 91457 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №00-393942 від 07.08.2019р. на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати у розмірі 1 073,60 грн. судового збору. Ухвалою суду від 23.03.2023р. у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 20.04.2023р., в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.03.2023р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 20.04.2023 позивач подала на адресу суду уточнену позовну заяву. 20.04.2023 року розгляд справи відкладено на 08.06.2023. 08.06.2023 року справу знято з розгляду на 07.08.2023. 07.08.2023 року справу знято з розгляду на 12.10.2023. 12.10.2023 року розгляд справи відкладено на 21.11.2023. 21.11.2023 ухвалою суду призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів встановив, що 07.08.2019р. між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-393942, а.с. 11-13,14. 31.10.2020р. за заявою ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 91457 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №00-393942 від 07.08.2019р., укладеним з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Стягнення заборгованості проведено за період з 07.09.2019р. по 21.10.2020р., сума заборгованості складає 9 248,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 795 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5 453,50 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати з стягувача у розмірі 1 200 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 10 448,50 грн., а.с. 14 зв.б. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. від 14.12.2020 відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 91457, виданого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 10 448,50 грн., а.с. 10. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За п.п. 3.3 п. 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Однак, на думку суду, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20). Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». У даному випадку позивачка з діями нотаріуса, наявністю боргу не погоджується. Як випливає з матеріалів справи - письмової вимоги, адресованої позичальнику [PERSON] , про прострочення зобов`язання з доказами її відправки і вручення боржнику до нотаріуса боржником не подавалось. Відповідачем відзив на позовну заяву та документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду не надані. Також, судом було витребувано матеріали справи у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., згідно яких вчинено виконавчий напис, однак такі докази суду не надані, що позбавляє суд можливості перевірити існування боргу, його безспірність, і правомірність дій нотаріуса. Тому суд погоджується з доводами позивача про те, що нотаріус не переконався у безспірності боргу. Крім того, суд зазначає, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». У даному випадку судом встановлено, що виконавчий напис вчинено 31.10.2020 на підставі кредитного договору від 07.08.2019, який нотаріально не засвідчений. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого КМУ Переліку документів. Отже, аналізуючи наявні у справі докази в сукупності та вище наведені вимоги закону, суд вважає, що з метою захисту майнових прав позивача позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 073,60 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved