Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30.06.1995 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона, актовий запис № 26. Від шлюбу спільних повнолітніх дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними зникли взаємоповага і почуття, що були на момент укладання шлюбу, тому сторони остаточно припинили шлюбні відносини, проживають окремо з 2001 року, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, та яким не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вирішив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30.06.1995 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсон Херсонської області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 07.06.2023. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved