Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Івано-Франківський міський центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю, в розмірі 56 351 грн. 79 коп. Позов вмотивовано тим, що відповідачка 02.04.2021 року звернулась до позивача з метою пошуку роботи, 05.04.2021 їй надано статус безробітної. В свою чергу, шляхом обміну інформацією між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією та Пенсійним фондом України встановлено, що [PERSON] на момент звернення до позивача та в період отримання допомоги по безробіттю одночасно надавала послуги (виконувала роботу) за цивільно-правовим договором для ТОВ «Євролайф Україна ЛТД». Тому, враховуючи, що відповідачка відносилась до зайнятого населення, вона не мала права перебувати на обліку як безробітна, а отже і отримувати виплати. 03.12.2021 [PERSON] направлено повідомлення про повернення коштів в розмірі 56 351 грн. 79 коп., але повідомлення повернулось до Івано-Франківського міського центру зайнятості у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. 30.06.2022 представник відповідачки подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки вона не перебувала в договірних чи трудових відносинах з ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД», договір № 943626 не підписувала, жодні послуги не надавала, до зайнятого населення не належала. Відповідачка є застрахованою особою, яка застрахувала своє життя і здоров`я у ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД», звідки останній отримав\~ дані паспорта та картки платника податків. Невстановлена особа без її відома, від її імені підписала договір про надання послуг від 15.12.2020 за № 943626. За клопотанням представника відповідачки 30.06.2022 судом зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 761/39975/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину. 12.07.2023 поновлено провадження у справі, оскільки із Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено,що 20 квітня 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва прийнято рішення у справі № 761/39975/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, в задоволенні позову відмовлено. Представник позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав наведених у позові. Також додатково пояснила, що позивачка перебувала в договірних відносинах з ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» та за свої послуги отримала грошові кошти, що підтверджується інформацією про рух коштів на її банківському рахунку. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав наведених у відзиві та в письмових поясненнях, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з правовідносин набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Судом встановлено, що 02.04.2021 [PERSON] звернулась до позивача із заявою про надання їй статуту безробітного та із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.8, 10). Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробіття це соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). 05.04.2021 [PERSON] надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Допомога по безробіттю призначається з восьмого дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. При обміні даними позивача з ПФУ було виявлено, що [PERSON] надавала послуги (виконувала роботу) за цивільно-правовим договором для ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» в той час коли перебувала на обліку в міському центрі зайнятості в статусі безробітної. Позивачем на підставі п. 3 Порядку та ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» проведено перевірку даних про що складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Згідно Акту № 2635 від 28.09.2021 встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» укладено договір про надання послуг від 15.12.2020 № 943626. Договір був припинений 30.04.2021 та згідно Акту виконаних робіт від 28.04.2021 [PERSON] нараховано винагороду в сумі 949 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. А відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Позивач стверджує, що відповідачка на момент звернення до Івано-Франківського міського центру зайнятості з метою пошуку роботи або реєстрації, отримання статусу безробітної особи та отримання виплати допомоги по безробіттю відносилась до зайнятого населення та не мала права перебувати на обліку у центрі зайнятості як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю. Відповідно до п. 7 Порядку рішення про привернення коштів особою оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів, відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. 03.12.2021 позивач направив відповідачці повідомлення про повернення коштів в сумі 56 351\~ грн. 79 коп., але таке повідомлення не було вручено відповідачці, тому позивач звернувся із позовом до суду. Відповідачка та її представник стверджують, що [PERSON] в договірних та трудових правовідносинах із ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» на підставі договору № 943626 не перебувала, вказаний договір не підписувала та жодні послуги не надавала., а тому норми ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не порушувала. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка на підтвердження своїх заперечень надала суду належні та допустимі докази, які підтверджують те, що вона на момент звернення до Івано-Франківського міського центру зайнятості з метою пошуку роботи, отримання статусу безробітної особи та отримання виплати допомоги по безробіттю мала на таке право та не перебувала у трудових чи договірних правовідносинах. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2023 у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» про визнання договору недійсним, було встановлено, що підпис у цивільно-правовому договорі № 943626 від 15.12.2020 від імені [PERSON] у графі стовпчику «Консультант», перед рукописним текстом « [PERSON] », акті виконаних робіт від 28.04.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою із наслідуванням її підпису. В задоволенні позову [PERSON] про визнання договору недійсним відмовлено, але в рішення суду встановлено, що договір № 943626 від 15.12.2020 є нікчемним у зв`язку з недодержанням письмової форми встановленої законом. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2023 встановлено факт нікчемності правочину, а саме договору № 943626 від 15.12.2020, який став підставою для прийняття Івано-Франківським міським центром зайнятості рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та повернення отриманої допомоги. Крім того, позивачкою надано копію висновку експерта № СЕ-19/111-22/33766-ПЧ від 07.11.2022 в якому зазначено, що підпис в договорі № 943626 від 15.12.2020 та акті виконаних робіт від 28.04.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою із наслідуванням її підпису. У зв`язку з нікчемністю договору, який став підставою для припинення виплат [PERSON] та повернення коштів, тому немає підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача коштів у розмірі 56 351 грн. 79 коп. виплаченої допомоги по безробіттю. Щодо твердження представника позивача про те, що згідно виписки банк про рух коштів на рахунку позивачки вбачається, що 28.04.2021 вона отримала грошові кошти від ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» в сумі 760 грн. 45 коп. за надані послуги за договором, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно наданої ПАТ КБ «Приват Банк» інформації про рух коштів на рахунку [PERSON] вбачається, що 28.04.2021 на її рахунок зараховано комісійну винагороду від ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» в сумі 760 грн. 45 коп. (а.с.148). Але, як підтверджується копією висновку експерта та встановлено рішенням суду, відповідачка не підписувала договору з ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД» про надання послуг, а тому не можна вважати, що такі грошові кошти вона отримала на виконання цього договору. Також логічно можна допустити, що нараховуючи такі грошові кошти відповідачці уповноваженою на це особою (бухгалтером) станом на квітень місяць 2021 року ще не було відомо, що такий договір відповідачка не підписувала. З огляду на викладене приходжу до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до п. 3, 4, 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним п. 1 та 2 ч. 1 ст. 1, ст. 4, ст. 22, ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 22, 23, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 76, 81, 82, 258-259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed