Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач, через представника - адвоката Перепьолкіну Ю.В., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] в нього ( [PERSON] ) та [PERSON] народився син [PERSON] . Він та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували. Їхнє спільне життя не склалося, і він (позивач) разом із сином проживають окремо від [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо за місцем свої реєстрації в [ADDRESS] . Він (позивач) виховує сина одноособово за участі бабусі [PERSON] , піклується про здоров`я дитини, його навчання, повне матеріальне забезпечення, духовний і фізичний розвиток дитини. Натомість відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей, не спряє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти тощо. Крім того, відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та за даними відділення поліції № 1 Бучанського РУП неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Також, [PERSON] самостійно підписала заяву від 18 січня 2023 року, підпис на якій посвідчено нотаріально, про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і надає свою згоду на усиновлення, а також підтверджує, що батько дитини - [PERSON] , самостійно, без її участі займається вихованням, матеріальним забезпеченням, здійснює відповідний нагляд за спільним сином, несе відповідальність за його життя і здоров`я. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються ним ( [PERSON] ) самостійно без участі та підтримки з боку [PERSON] . Дитина знаходиться на його повному утриманні. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи наведені обставини, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14 червня 2023 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Перепьолкіна Ю.В. у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просили його задовольнити. Додатково позивач та його представник вказали, що спочатку позивач і відповідач проживали разом з дитиною у м. Києві. Приблизно коли дитині виповнилося чотири роки між позивачем і відповідачем виникли непорозуміння, у зв`язку із чим відповідач зібрала свої речі та повернулася проживати у смт Бабинці, а їхня малолітня дитина залишилась проживати у м. Києві разом із позивачем. З цього часу відповідач не займалася вихованням сина, не спілкувалася із ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Дитина про матір не згадує, навіть під час спілкування на комісії служби у справах дітей та сім`ї не змогла згадати ім`я матері. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] не заперечувала. Зазначила, що з чотирьохрічного віку сина вона не займалася його вихованням і не брала участі в його житті, оскільки не має умов для проживання і виховання дитини. Протягом останніх трьох років бачила дитину лише двічі. Перешкод у її спілкуванні з сином ніхто не чинив. Повідомила, що спілкування із сином відбувається лише тоді, коли позивач привезе сина до неї додому, проте самостійної ініціативи не проявляє. Наразі у неї немає умов для проживання і виховання дитини, вона ніде не працює, проте змінювати умови свого проживання і впорядкувати своє життя наміру не має, докладати зусиль, щоб виконувати свої батьківські обов`язки вона не бажає. Приймати участь у житті сина в майбутньому бажання також не має. Третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Святошинської в місті Києві державної адміністрації свого представника в судове засідання не направила, просила розглянути справу без його участі. Третя особа - орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11, 13-15, 17). З копії акту депутата Бучанської міської ради від 16 серпня 2022 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживає (а.с. 19). Як стверджує позивач і визнається відповідачем, а також підтверджується копією акту голови правління житлово-будівельного кооперативу «Алмаз-5» від 20 серпня 2022 року та копією довідки з місця проживання, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 20). 22 вересня 2022 року було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . За результатами обстеження умов проживання зазначено, що умови проживання задовільні. В помешканні наявні необхідні меблі та побутова техніка. Батько з сином проживають в окремій кімнаті, яка умебльована двома ліжками, письмовим столом, шафою, телевізором і комодом. Стосунки в сім`ї дружні. [PERSON] повідомив, що мати дитини [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Зі слів неповнолітнього [PERSON] , він бажає проживати з татом, маму давно не бачив (а.с. 35). Згідно з копією довідки № 117 від 02 вересня 2022 року, [PERSON] навчається у 2-Г класі спеціалізованої шкоди № 254 м. Києва (а.с. 22 зворотній бік). Відповідно до характеристики № 01.42/183 від 02 вересня 2022 року, [PERSON] навчається у спеціалізованій школі № 254 з першого класу. Має добрий загальний розвиток: довільна здорова та слухова пам`ять, має достатньо розвинене логічне та образне мислення. Читає цілими словами, уміє будувати зв`язне висловлювання, розуміє фактичний зміст прочитаних текстів, висловлює власне ставлення до прочитаного. Запам`ятовує вірші та декламує їх. Орфографічні та пунктуаційні вміння з мови засвоєні на середньому рівні, допускає помилки на вивчені орфограми. Математичні здібності демонструє на високому рівні. Уміє рахувати та порівнювати числа, розв`язує прості та складні задачі, іноді допускаючи помилки в ході розв`язання; знає назви геометричних фігур, уміє групувати за ознакою запропоновані предмети. На уроках проявляє активність. В цілому підтримує дружні стосунки з деякими однокласниками, іноді може конфліктувати під час гри. Хлопчик фізично добре розвинений. Протягом навчання у першому класі питаннями, пов`язаними з навчанням дитини в школі, займався тато: приводив дитину до школи та організовував участь в онлайн-навчанні, надавав пояснення щодо відсутності дитини на заняттях, цікавився успіхами дитини у класовода та відвідував батьківські збори, в тому числі онлайн (а.с. 22). Згідно з інформацією, наданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва станом на 09 вересня 2022 року, під час відвідування лікаря-педіатра, дитину супроводжував батько, останній візит - 08 вересня 2022 року. Дитині вчасно надається необхідна медична допомога, проводяться профілактичні та планові огляди, вакцинація. Батько сумлінно виконує рекомендації та настанови педіатра (а.с. 30). Відповідно до листа Київського обласного центру зайнятості від 06 вересня 2022 року № 1639/02/01-36, станом на 06 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] , до центрів зайнятості та філій Київської області щодо постановки, перебування, зняття з обліку або працевлаштування не зверталася (а.с. 31). Відповідно до листа відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 23 вересня 2022 року № 77аз/109/1403-22, [PERSON] , [INFO] , протягом 2021 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 109 КУпАП, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП і ст. 183 КУпАП, (а.с. 32). З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 18 січня 2023 року вбачається, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки не займається його вихованням і не надає матеріальної допомоги. В даній заяві [PERSON] вказує, що батько їхнього спільного сина - [PERSON] самостійно, без її участі займається вихованням, матеріальним забезпеченням, здійснює відповідний нагляд за сином, несе відповідальність за його життя, здоров`я і постійно проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). 14 липня 2023 року Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, із врахуванням поданих документів і рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 95-96). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що мати малолітньої дитини [PERSON] , без поважної причини не виявляє щодо нього батьківського піклування, відповідач ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 і ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 1 і 5 ст. 183 СК України). Оскільки син сторін проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні, то відповідач, як матір дитини, зобов`язана згідно до вимог Сімейного кодексу України також брати участь в його утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на корить позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1073 гривні 60 копійок і в дохід бюджету судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved