Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач АТ «Банк Форвард» 01.09.2020 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] у сумі 64 765, 65 грн., що включає: заборгованість за договором у сумі 60 233, 34 грн., 3 % річних у сумі 4 532, 31 грн., а також судового збору у сумі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказав, що ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого стало АТ «Банк Форвард», і [PERSON] був укладений Договір про надання та використання платіжної картки № 108474745. Так, 21.08.2013 року Клієнт звернувся до Банку із підписаною ним Заявою № 153500280, яка в п.1 містить пропозицію (оферту) про укладення Договору про картку. Банк прийняв (акцептував) пропозицію і уклав із Клієнтом Договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] та відкрив Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] і випустив платіжну картку. Відповідно до п.1 Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених у Заяві, Тарифах по картам та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку. Відповідно до п.1.4.1 Заяви, Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по карткам (діючі Тарифи по карткам Клієнт отримує у день отримання Картки, а діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет», з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитися (п.2.12 Умов по Карткам»)). Відповідно до п.7.2 Заяви, Клієнт з Умовами по карткам та Тарифами ознайомлений, повністю згоден, та розуміє їх зміст. Відповідно до п.7.10 Умов, Клієнт зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити Банку відсотки та за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Згідно п.8.9. Умов, Банк має право стягувати проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі. Внаслідок здійснення Банком відповідно до ст. 1069 ЦК України кредитування Рахунку у Клієнта виникла заборгованість. 22.01.2018 та 05.02.2020 Банк направив Заключний Рахунок-виписку з вимогою погасити заборгованість за Договором про картку у сумі 60 233, 34 грн., однак вона залишилася непогашеною. Станом на 27.08.2020 заборгованість становить 64 765, 65 грн., в яких сума заборгованості 60 233, 34 грн. за Договором про картку, а також три проценти річних 4 532, 31 грн. (том 1 а.с.2-4). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, у якому вказав, що подані позивачем докази не засвідчені належним чином, як того вимагає ст. 95 ЦПК України. У позовній заяві позивач не обґрунтовує механізму розрахунку заборгованості, процентної ставки та дати виникнення, з огляду на ту обставину, що відповідно з копією наданою позивачем заяви (оферти) до анкети № 153500280 кредитний ліміт картки становить 16000 грн., а сума заборгованості становить 60 233, 34 грн. Будь-якого обґрунтування суми основної заборгованості, дати виникнення та її розрахунку позовна заява не містить, а лише відсилає до додатків, з яких цю інформацію неможливо встановити. Таким чином, позивач пропонує відповідачу та суду самостійно використовувати надані ним додатки, розрахувати ймовірну заборгованість, що зробити неможливо через відсутні вихідні дані, такі як сума кредитного ліміту, процентна ставка та інше. Також вказує, що у якості доказів до позову долучені додатки, які не містять підписів повноважної особи, не містять печаток та не засвідчені належним чином, а також не надано доказів ознайомлення його при оформленні анкети-заяви із вказаними документами, тому відповідно до положень ст. 1055 ЦК України, кредитний договір є нікчемним. Із розрахунку заборгованості неможливо перевірити правильність нарахувань відповідних сум, також він, як і виписка по рахунку, не підписані та не містять печатки, а тому є недопустимими доказами у справі. Крім того, довідка є документом інформативного характеру, проте вона не містить необхідних реквізитів, які б наділяли її юридично значимою силою, зокрема, підпис, дату та номер, тому вона не повинна прийматися судом. Також вказує, що на період початку 2016 року всі кредитні кошти, отримані ним від Банку, були сплачені у повному обсязі і кредитною карткою він не користувався. Навіть якщо припустити наявність заборгованості, то позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду з позовом. Прохав у задоволенні позову відмовити, а провадження закрити у зв`язку із закінченням строку позовної давності (том 1 а.с.93-95). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24.06.2021 постановлено проводити розгляд справи з викликом сторін. Представник відповідача [PERSON] надіслав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що в ході розгляду справи стало відомо, що з інформації, розміщеної на сайті ТОВ «Українське бюро кредитних історій» https://www.ubki.ua, станом на грудень 2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 108 474745 становить 0 грн., а у січні 2018 року з`являється 60 233, 34 грн. Крім того, відповідно до цієї ж інформації станом на 16.03.2020 цей кредитний договір було продано позивачем, тобто на час подачі позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що надана позивачем засвідчена копія інформаційного блоку заяви (оферти) до анкети № 153500280 та довідки про умови кредитування зроблені не з оригіналу, а із засвідченої [PERSON] копії, що також може свідчити про факт продажу кредиту позивачем. Також з особистого кабінету [PERSON] в АТ «Банк Форвард» на сайті : http: onine.forward-bank.com/cards/list вбачається, що станом на 23.09.2021 року у відповідача відсутні будь-які банківські картки, http: online.forward-bank.com/account/list відсутні будь-які рахунки, http: online.forward-bank.com/history відсутня будь-яка історія, http: online.forward-bank.com/loans/list відсутні будь-які кредити (том 1 а.с.141). Від відповідача до суду надійшли доповнення до позовних вимог, в яких вказав аналогічні заперечення проти позову, які вказані його представником у письмових поясненнях (том 1 а.с.164-166). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01.11.2021 року витребувано у АТ «Банк Форвард»: - оригінал Договору про надання та використання платіжної картки № 108474745 від 21.08.2013 з усіма додатками до нього; - оригінали усіх первинних документів, які підтверджують наявність заборгованості [PERSON] за Договором про надання та використання платіжної картки № 108474745 від 21.08.2013; - оригінали усіх первинних бухгалтерських документів, які підтверджують сплату заборгованості [PERSON] за Договором про надання та використання платіжної картки № 108474745 від 21.08.2013; - розгорнутий та обґрунтований розрахунок заявлених позовних вимог з посиланням на первинні документи; - оригінали всіх первинних документів та письмові пояснення щодо відступлення права вимоги за Договором про надання та використання платіжної картки № 108474745 від 21.08.2013, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» інформацію із зазначенням дати, правової підстави та особи, на користь якої відступлено право вимоги за Договором про надання та використання платіжної картки № 108474745 від 21.08.2013, укладеним між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] (том 1 а.с.212-218). Вказану ухвалу суду відповідач АТ «Банк Форвард» отримав 12.11.2021 року, а ТОВ «Українське бюро кредитних історій» - 15.11.2021 року, про що свідчать Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с.232, 236). Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18 квітня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача АТ «Банк Форвард» Галдецький Я. не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик рекомендованим повідомленням про вручення (том 2 а.с.241, 244). До суду надіслав письмові пояснення, в яких вказав, що на підставі рішення Правління НБУ від 07 березня 2023 року № 90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Форвард» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 березня 2023 року № 276 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Форвард» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк Форвард» строком на три роки з 08 березня 2023 року по 07 березня 2026 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «Банк Форвард» призначено провідного професіонала з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Міхна С.С. строком на три роки. Вважає за необхідне повідомити суд, що відповідно до генерального договору відступлення прав вимоги боргових зобов`язань № 25/02/20 від 25 лютого 2020 року, який укладено між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «СМАРТФІНАНС» (код ЄДРПОУ 39395137), право вимоги до [PERSON] за договором було відступлено на користь нового кредитора ТОВ «СМАРТФІНАНС». Прохав врахувати дані пояснення при розгляді справи (том 2 а.с.235). Судом на офіційну електронну адресу позивача направлявся лист щодо наданих пояснень представником позивача АТ «Банк Форвард» Галдецьким Я., зокрема, щодо ненадання суду копії вказаного договору про відступлення прав вимоги (том 2 а.с.237-238). Відповідь до суду не надійшла. Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява представника позивача Діабате К.М. від 18.10.2021 року про розгляд справи за відсутності працівника Банку на підставі наявних у справі матеріалів (том 1 а.с.190). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні позову прохав відмовити через недоведеність позовних вимог та відсутності у позивача на дату звернення до суду із позовною заявою права вимоги, про що неодноразово зазначалося ним у відзиві на позов від 12.10.2020, доповненнях до відзиву та у клопотаннях про витребування доказів (том 2 а.с.248). Суд, вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, враховуючи, що матеріали справи містять заяви їх представників про розгляд справи без їхньої участі згідно ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого стало АТ «Банк Форвард», і [PERSON] був укладений Договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] . 21.08.2013 року [PERSON] звернувся до Банку із підписаною ним Заявою № 153500280, яка в п.1 містить пропозицію (оферту) про укладення Договору про картку. Банк прийняв (акцептував) пропозицію і уклав із відповідачем Договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] та відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] і випустив платіжну картку. Відповідно до п.1 Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених у Заяві, Тарифах по картам та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку. Відповідно до п.1.4.1 Заяви, Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по карткам (діючі Тарифи по карткам Клієнт отримує у день отримання Картки, а діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет», з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитися (п.2.12 Умов по Карткам»)). Відповідно до п.7.2 Заяви, Клієнт з Умовами по карткам та Тарифами ознайомлений, повністю згоден, та розуміє їх зміст. Відповідно до п.7.10 Умов, Клієнт зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити Банку відсотки та за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Згідно п.8.9. Умов, Банк має право стягувати проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі. Внаслідок здійснення Банком відповідно до ст. 1069 ЦК України кредитування Рахунку у Клієнта виникла заборгованість. 22.01.2018 та 05.02.2020 Банк направив Заключний Рахунок-виписку з вимогою погасити заборгованість за Договором про картку у сумі 60 233, 34 грн. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, за змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В свою чергу, згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, наслідком акцепту (прийняття) ПАТ Банк Русский Стандарт, правонаступником якого є АТ Банк Форвард, оферти (пропозиції), викладеної в п.1 заяви [PERSON] , став факт надання платіжної картки і її активації клієнтом в порядку п.2.5, 2.9 Умов по карткам для здійснення операцій з наданих банком кредиту. Відповідно до п. 1 підписаної відповідачем заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених в цій Заяві, Тарифах по картках Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до генерального договору відступлення прав вимоги боргових зобов`язань № 25/02/20 від 25 лютого 2020 року, який укладено між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «СМАРТФІНАНС» (код ЄДРПОУ 39395137), право вимоги до [PERSON] за договором було відступлено на користь нового кредитора ТОВ «СМАРТФІНАНС». Вказана обставина підтверджена представником позивача у його письмових поясненнях (том 2 а.с.235). Також з інформації, розміщеної на сайті ТОВ «Українське бюро кредитних історій» https://www.ubki.ua станом на грудень 2017 року слідує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 108 474745 становить 0 грн., а у січні 2018 року - 60 233, 34 грн. Крім того, відповідно до цієї ж інформації станом на 16.03.2020 цей кредитний договір було продано позивачем, тобто на час подачі позовної заяви 01.09.2020. Також з особистого кабінету [PERSON] в АТ «Банк Форвард» на сайті : [INFO] вбачається, що станом на 23.09.2021 року у відповідача відсутні будь-які банківські картки, [INFO] відсутні будь-які рахунки, [INFO] відсутня будь-яка історія, [INFO] відсутні будь-які кредити. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Враховуючи, що на день звернення до суду з позовом 01.09.2020 АТ «Банк Форвард» 25.02.2020 року відступив на користь нового кредитора ТОВ «СМАРТФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 108 474745, права на звернення до суду за захистом своїх прав позивач не мав, а тому його права як кредитора не вважаються порушеними. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки за захистом своїх права звернулася особа, чиї права не є порушеними на момент звернення до суду з позовом. Заяв чи клопотань про залучення до участі у справі правонаступників позивача ні позивачем, ні особою, якій відступлено право вимоги, не заявлено. Представником відповідача заявлено про застосування позовної давності та відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суді при розглядів спорів (зокрема,постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц,від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц,від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-цтощо). Враховуючи, що у задоволенні позову судом відмовлено по суті заявлених вимог, то підстави для відмови у задоволенні позову у зв`язку із спливом позовної давності відсутні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed