Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Вільховецької сільської ради. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей. Рішенням Тячівського районного суду від 27 січня 2021 року їх шлюб було розірвано. За час спільного проживання в шлюбі вона з відповідачем побудувала житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Однак, даний будинок зареєстрований на праві власності за відповідачем. Після розірвання шлюбу угоди про добровільний розподіл майна житлового будинку між ними не досягнуто. Вважає, що вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, і вона має право на його частини. Просить визнати житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими спорудами, об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши частки у праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими спорудами, за кожним по частині. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майн спільною сумісноювласністю подружжя та його розподіл прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2023 року призначено судове засідання для розгляду даної прави по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Тячівського районного суду від 27 січня 2022 року відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2004 року по 27 січня 2022 року (а.с.7-9). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 05 грудня 2019 року (а.с. 15-16). Із висновку про вартість майна - житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] відомо, що його вартість становить 361 842 грн. 00 коп. (а.с.32). V. Оцінка Суду. Відповідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на\~праві спільної\~сумісної власності\~незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Згідно ч.2 цієї є статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч.3 та ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною \~власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З матеріалів справи вбачається, що сторони як подружжя, під час перебування у зареєстрованому шлюбі, набули майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому дане майно слід визнати спільною частковою власністю подружжя та визнати за\~ [PERSON] та\~ [PERSON] право\~власності по\~1/2\~ ідеальної\~часткизазначеного майна. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею витрати з сплати судового збору в сумі 1 809 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved