Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового зобов`язання, в розмірі 20527,30 долари США та судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Ухвалою суду від 05.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. Повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, 23.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір №05-202121008-Ф . За умовами кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США на строк з 23.07.2008 року по 22.07.2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,5 % річних. Згідно п.3.3.10 Кредитного договору, відповідач зобов`язався, незалежно від підстав розірвання цього договору (включаючи розірвання договору в односторонньому порядку), повернути банку кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом, а також усі штрафні санкції та видатки і винагороди банку, у разі їх виникнення згідно умов цього договору та чинного законодавства. Згідно п.5.1., 5.2. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитися від своїх зобов`язань та/або розірвати договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених Банком за цим договором, а також неустойку та інші видатки понесені банком за цим договором. Під збитками сторони розуміють неодержані доходи (втрачена вигода), які сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов`язань за цим договором другою стороною (нараховані проценти за користування кредитом); витрати здійснені сторонами за цим договором; заборгованість за цим договором в повному об`ємі. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 296870,82 доларів США та 15394,27 грн. Однак, відповідач відмовився виконувати рішення суду в добровільному порядку, а заборгованість по рішенню суду боржником не погашена та складає 227719,37 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України: зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда від 04.04.2011 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Кіровський районний суд м. Кіровограда від 04.04.2011 року не виконано боржником Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019року у справі №127/15672/16-ц, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Зазначена правова позиція підтверджена висновками Великої Палати Верховного Суду в його постановах від 04.07.2018 року (справа №310/11534/13-ц, пров. №14-154цс18), від 14.06.2019 року (справа № 916/190/18, пров. №12-302гс18) від 08.11.2019р. (справа № 127/15672/16-ц, пров. №14-254цс19), від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (пров. № 14-10цс18) та від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). При цьому, нарахування коштів відповідно до ст. 625 ЦК України не залежить від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення відповідно до вимог Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-ХІУ Про виконавче провадження». Враховуючи те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Згідно розрахунку заборгованості, за період з 24.02.2019р. по 23.02.2022 року заборгованість відповідача у вигляді 3% річних від суми невиконаного грошового зобов`язання, складає 20 527,30 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.03.2023р. складає 750 654,62 грн. Інфляційні втрати по заборгованості в іноземній валюті не розраховувались. Даний розрахунок боргу проведено у відповідності з правовою позицією, викладеною ВП ВС в постанові від 16.01.2019 року по справі №373/2054/16-ц, згідно якої при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Оскільки кредит був наданий позичальнику в іноземній валюті доларах США і рішенням суду було вирішено стягнути борг саме в доларах США, відповідно і 3% річних мають розраховуватися та стягуватися в доларах США. Така позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними в постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16. Щодо періоду нарахування 3% річних, то згідно Постанови ВП ВС від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19) до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved