Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] 11.10.2023 звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачкою [PERSON] 16.04.2013 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №74. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ним та відповідачкою вперше було зареєстровано шлюб 21.10.1995, у якому народилось двоє дітей, які на даний час повнолітні. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2006 шлюб між ними було розірвано, однак вони і надалі спільно проживали, виховували дітей та докладали всіх зусиль, щоб створити для них належні умови для життя і розвитку. 16.04.2013 було повторно зареєстровано шлюб між ними, однак вже більше трьох років вони не проживають однією сім`єю, ведуть окремий побут, а близько двох років вони взагалі не спілкуються. Таким чином, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе, сім`я розпалась остаточно. Ухвалою від 16.10.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, 20.11.2023 від його представника адвоката Шали Р.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась повторно, повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомила та не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку відповідачки в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] повторно зареєстрували шлюб 16.04.2013 у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №74. У шлюбі у них неповнолітніх дітей немає. Встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини, шлюб носить виключно формальний характер. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що його збереження суперечить його інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~ Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності\~до ч.3\~ст.109\~Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved