Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

24 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . Заява про надання права на шлюб мотивована тим, що в лютому 2023 році вона познайомилась із [PERSON] . Заявниця зазначає, що між ними склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного та враховуючи ту обставину, що заявниця [PERSON] вагітна та обидва зацікавлені в народженні дитини просить суд надати право на укладання шлюбу. Крім того, заявниця зазначила, що надання їй права на шлюб відповідає її інтересам, оскільки на даний час вони мають фактичні сімейні відносини і ведуть спільне життя. Вказує, що батьки не заперечують проти укладення шлюбу між нею та [PERSON] . Також, заявниця в заяві зазначає, що [PERSON] , [INFO] , з 06 травня 2021 року по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині № [NUMBER] Національної гвардії України, що підтверджується довідкою 43002 від 18.09.2023 року, забезпечує та зможе забезпечити в майбутньому сім`ю матеріально. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 22 листопада 2023 року о 12 год. 00 хв. В судове засіданні заявниця [PERSON] не з`явилася. Подала заяву, відповідно до змісту якої, на заяві наполягає та просить розгляд справи проводити й її відсутність. Заінтересовані особа - 1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповівдно до якої просить суд заву задовольнити та надати право на шлюб. Заінтересована особа - 2 заяву в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з положеннями статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Статтею 23 Сімейного кодексу України встановлено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі частини 1 статті 27 Сімейного кодексу України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Відповідно до статті 34 ЦК України, у випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявниця [PERSON] є неповнолітньою особою та досягла шістнадцятирічного віку, що підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого 01 жовтня 2020, запис 20060420-09409, документ № [NUMBER] (орган, що видав № 6530) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заінтересована особа 2 - [PERSON] , є повнолітньою особою, що підтверджується копією паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, виданим 26 лютого 2021, запис 20001207-03159, документ № [NUMBER] (орган, що видав № 8027). Згідно довідки № 65, виданої Київським пологовим будинком № 1 від 16.10.2023 року [PERSON] , [INFO] , вагітна. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці та перешкод для укладення шлюбу, встановлених статтею 26 Сімейного кодексу України судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що між [PERSON] та [PERSON] склалися теплі та щирі стосунки, взаємні міцні почуття любові та поваги, та маючий намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам неповнолітньої заявниці, тому, заява [PERSON] про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved