Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У жовтні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.03.2012. Від шлюбу подружжя дітей має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що відносини між сторонами вже давно почали погіршуватись, протягом останнього часу стало все складніше знаходити компромісні рішення проблем, що виникають. Сторони мають різні погляди на життя, різні цілі. Суперечності, що виникають між сторонами з різних причин та відсутність взаємної підтримки призвели до розпадку родини та втрати почуттів один до одного. Наразі шлюб існує лише формально. Сторони припинили підтримувати подружні стосунки, з лютого 2022 року проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав заяву, в якій зазначив прохання про розгляд справи без його участі, та вказав що позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30.03.2012 року. Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області 26.03.2014; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м.Києві 20.10.2015. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо з лютого 2022 року. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як унормовано ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved