Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

29.08.2023 року позивачка звернулася з позовом до відповідача в якому просить змінити спосіб утримання аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2011 року, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12.01.2010 року був розірваний рішенням Первомайського міськрайонного суду. 07.10.2011 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів визначений судом не вважається незмінним. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати змінити спосіб стягнення аліментів може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий чоловік, має на теперішній час постійний стабільний дохід, так як є військовослужбовцем ЗСУ та має можливість виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти у частині від заробітку. Тому [PERSON] вважає, що у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, вона має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Таке право не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватись разовим їх здійсненням (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 05.02.2014 року у справі № 6-143 цс 13). Кошти, які на даний час надає відповідач, на утримання дитини є недостатнім для належного її утримання. На підставі ст. ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка надала в судове засідання заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщений двічі відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Двічі заявляв клопотання про відкладення справи у зв`язку з проходженням служби в ЗСУ. Відзив на позов не надав. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони по справі від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.2007 р. Відповідно до виконавчого листа, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2011 року по справі № 2-1698/2011, з [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Первомайськ Миколаївської області, на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 19.09.2011 р. і до повноліття дитини (а.с.7-8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Із приписів ст. 181 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судому твердій грошовій сумі 400,00 грн., тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» для дітей, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved