Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, який зареєстрований в реєстрі за №12320, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №001-24112-091112 від 09.11.2012 року у розмірі 34389,67 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 14935,80 грн., заборгованість за відсотками - 18178,87 грн., заборгованість за штрафами і пенею - 1125,00 грн. та плата за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. Ухвалою від 16.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; клопотання позивача від сплати судового збору задоволено; справу призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Від позивача надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс"» в судове засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подавав, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета споруприватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, пояснень на позов не подавала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень на позов не подавав. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити зі слідуючих підстав. 15.03.2021 року приватним приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12320, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків, за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: [NUMBER] , місце роботи: не працює, який(-а) є Боржником за Кредитним договором № 001-24112-091112 від 09.11.2012 року (надалі - Кредитний договір), укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», відповідно до Договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №142/К та № 143/К від 26.01.2018 року. В подальшому, 30.12.2020 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та 'ГОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ», було укладено Договір факторингу №1-30/12, на підставі якого ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» набуло право Нового кредитора. 27.01.2021 року між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», було укладено Договір про відступлення прав вимоги №1-27/01, за яким ТОВ «ФК «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», ідентифікаційний код юридичної особи 44109676, місцезнаходження: 04060, місто Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7, Рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] , АТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО: 300346, далі іменоване - Стягувач, набуло право Нового кредитора до Боржника за Кредитним договором. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.05.2019 року по 27.01.2021 року. Сума заборгованості становить 34239,67 (Тридцять чотири тисячі двісті тридцять дев`ять гривень 67 копійок), що складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14935,8 (Чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 80 копійок); Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 18178,87 (Вісімнадцять тисяч сто сімдесят вісім гривень 87 копійок); Строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1125 (Одна тисяча сто двадцять п`ять грн 0 кон). За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріате стягнуто плати із Стягувана, в розмірі 150,00 (сто п`ятдесят) гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана становить 34389,67 (Тридцять чотири тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень 67 копійок). (а.с.10). 16.06.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича відкрито виконавче провадження № 65824173 за виконавчим написом № 12320 від 15.03.2021 по стягненню з позивача на користь відповідача 34389,67 грн заборгованості. (а.с.11) За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Так, 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Жодного доказу існування нотаріально посвідченого договору, що був підставою винесення спірного виконавчого напису не надано. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Висновки суду повністю узгоджуються з висновками викладеними в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 по справі №910/10374/17 вказує про те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved