Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

31 травня 2023 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, трьох процентів\~ річних, нарахованих за період з 01 вересня 2022 року по 31 травня 2023 року на суму боргу по невідшкодованій шкоді, заподіяну смертю внаслідок злочину, у загальному розмірі 25920 грн 81 коп. В обґрунтування позову зазначено, що на виконанні державного виконавця Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться двадцять чотири виконавчих проваджень, які входять до зведеного виконавчого провадження №34454292 про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди скоєним злочином та заподіяної шкоди по втраті годувальника в результаті скоєного злочину, а також стягнення інфляційних витрат та три проценти річних, нарахованих на суму несплаченого боргу. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість по виконавчим листам. Оскільки із суми в розмірі 473623 грн 36 коп. на відшкодування матеріальної, моральної, шкоди по втраті годувальника та невідшкодованих інфляційних втрат та 3 відсотків річних у період із 01.09.2022 по 31.05.2023 з боржника [PERSON] під час виконавчих дій стягнуто лише 10815 грн на відшкодування шкоди по втраті годувальника, заборгованість станом на 31.05.2023 по зазначеній шкоді складає 6388 грн 00 коп. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15536 грн 15 коп. інфляційних втрат та три проценти річних в розмірі 10384 грн 66 коп., нарахованих за період з 01 вересня 2022 по 31 травня 2023 року. 15 червня 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 15 червня 2023 року разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «за закінченням терміну зберігання».\~ (а.с.24, 25) Станом на 20 листопада 2023 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 19 грудня 2022 року у справі №589/3014/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в сумі 34543 грн 79 коп. та 3 відсотки річних в сумі 9459 грн 19 коп. нарахованих у період з 01 січня 2022 року по 31 серпня 2022 року. (а.с.7, 8) Цим же рішенням встановлено, що згідно із рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 25.08.2012, залишеним в цій частині без змін рішенням суду апеляційної інстанції, з [PERSON] , як винуватого в дорожньо-транспортній пригоді, крім іншого, стягнуто 100000 грн в рахунок компенсації моральної шкоди неповнолітній [PERSON] , а також шкоду, завдану малолітній [PERSON] , яка перебувала на утриманні загиблої у ДТП матері, у зв`язку з втратою годувальника. Також, встановлено, що відповідно до облікової картки про зведене виконавче провадження №34454292, присуджені вказаним судовим рішенням кошти позивачу [PERSON] відповідачем не сплачені, а тому виникла заборгованість. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення частини 4 статті 263 («Законність і обґрунтованість судового рішення») ЦПК України, якими визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд вважає за необхідне врахувати\~ застосування наведених вище\~ норм права Великою Палатою Верховного Суду, який, відступивши від певних висновків Верховного Суду України, у постанові №686/21962/15-ц від 16.05.2018 дійшов висновку, що оскільки стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким\~ чином, Верховний Суд вказав, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Оскільки відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує вказане вище судове рішення, яке в цій частині набрало законної сили, та порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача [PERSON] , виникло право на застосування наслідків такого порушення, передбачених статтею 625 ЦК України. Перевіряючи обґрунтованість розрахунків, суд виходить з наступного. Так, інфляційні втрати за заявлений період з 01.09.2022 по 31.05.2023 і в межах заявлених [PERSON] сум становлять: (150000,00 + 9944,32 + 6388,00) х 1,0934 166332,32 = 15536 грн 15 коп.) Три проценти річних від простроченої суми за заявлений період з 01.09.2022 по 31.05.2023 і в межах заявлених [PERSON] сум складають: 10384 грн 66 коп. Відповідач відзив на позовну заяву, будь-які заперечення з цього приводу до суду не надав та зазначені розрахунки не спростував. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає правомірним позовні вимоги [PERSON] \~ про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми, нарахованих на невідшкодовану моральну\~ шкоду, матеріальну шкоду, заподіяну смертю внаслідок злочину, а тому позов підлягає задоволенню Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за №3674-VI з відповідача підлягає стягненню на користь держави\~ судовий збір в сумі 1073 грн 80 коп. пропорційно розміру задоволених вимог, від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Outcome: approved