Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), від імені якої діє її представник адвокат Ксенжик К.В., звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про встановлення факту смерті, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Керч Автономної Республіки Крим, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме: в Автономній Республіці Крим, м. Керч, причина смерті - онкологія. \~ \~ \~ \~Заява обґрунтована тим, що [INFO] в тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим, м. Керч помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] . Факт смерті батька підтверджується протоколом встановлення смерті людини від 20.12.2021, виданого закладом охорони здоров`я. Отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки на підтвердження даного факту видані документи на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки отримати свідоцтво неможливо, а встановлення даного факту та отримання в подальшому свідоцтва про смерть необхідно заявнику для оформлення спадщини. \~ \~ \~ \~Заявник та її представник в судовому засіданні не були присутніми, одночасно у заяві заявник просила розглядати справу за її відсутності та відсутності представника. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не був присутнім. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року визначено, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 18 зазначеного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону слідує, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 11.11.1978 року. Прізвище заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » було змінено у зв`язку з реєстрацією шлюбу 26.06.2004 року зі [PERSON] (свідоцтво про одруження від 26.06.2004 року, актовий запис №272). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у місті Керч, Автономна Республіка Крим, про що видано свідоцтво про смерть від 21.12.2021 року. Документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , зокрема, свідоцтво про смерть, протокол встановлення смерті людини, видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] в Автономній Республіці Крим, м. Керч, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, а свідоцтво про смерть та протокол встановлення смерті людини, не створюють правових наслідків на території України, а за такого, суд доходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved