Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором б/н від 19.10.2011року в сумі 38460,05 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 19.10.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний ліміт, для користування яким відповідач отримав кредитну карту, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 35000 грн. Відповідач умови договору не виконав, в наслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 27.10.2021 року становить 38460,05 грн., з яких 31707,77 грн.-\~заборгованість за тілом кредита, 6752,28 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявний поштовий конверт з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відповідно до п. 3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч.2ст.191\~ЦПК Україниу\~разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ухвали суду від 06.11.2023 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223\~ЦПК\~України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2011 відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (який міститься в загальному доступі) - організаційно-правова\~форма\~Банку\~-\~акціонерне\~товариство ;\~тип\~акціонерного\~товариства\~-\~приватне. Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк ПриватБанк. Відповідач ознайомився\~та погодився з Умовами та Правилами надання послуг, а також Тарифами Банку. Позивачем змінювався встановлений кредитний ліміт, що підтверджується наданою до суду довідкою, який останній раз збільшено 20.02.2019 до 35000 грн., та 01.06.2020 зменшено до 0,00 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачу. Питання щодо зміни кредитного ліміту врегульовані п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. До стягнення АТ КБ «ПриватБанк» заявляє суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.10.2011 в розмірі 38460,05 грн. станом на 27.10.2021 року, яка складається з наступного: 31707,77 грн. заборгованість за кредитом, 6752,28 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту відповідно до п.п. 2.1.1 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду на прийняття кредитного ліміту та його зміни на розсуд Банку. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.10.2011, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, та інші умови, які підписані відповідачем. Відповідно до частини першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526\~ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048\~ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно зістаттею 1049 цього\~Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наданого руху коштів по рахунку, який узгоджується із розрахунком заборгованості, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, однак в повному обсязі кредит та відсотки не оплачував. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК Українипередбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, яка, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 31707,77 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 6752,28 грн. є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно дост. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved