Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 22 лютого 2003 року шлюбу з відповідачем, у період якого у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка уже досягла повноліття, та дочка [PERSON] , [INFO] , яка нині є неповнолітньою. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, неприязності відносин, відмінності поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Упродовж останніх років відповідач зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги сім`ї та вихованню дітей, влаштовує постійні сварки, принижує її на очах у дітей та застосовує фізичну силу. За таких обставин шлюбні відносини між ними фактично припинені, а подальше проживання у шлюбі буде суперечити її інтересам і унеможливлює примирення. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову 20 жовтня 2023 року вручено члену сім`ї відповідача, що у відповідності до ч.3 ст.130 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача про право на вчинення відповідної процесуальної дії, зокрема на подання відзиву на позовну заяву. У строк, визначений судом в ухвалі від 11 жовтня 2023 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 22 лютого 2003 року у Підгородненській сільській раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 1. У період шлюбу у сторін народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , яка уже досягла повноліття, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами, відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved