Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернулася із вказаним вище позовом до суду, зазначивши, що з 12 листопада 2004 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 грудня 2011 року. Від шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 02 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено мирову угоду, яка визнана ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2012 року, якою було узгоджено, що діти проживають з матір`ю, а відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на одну дитину. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений на підставі мирової угоди від 02 липня 2012 року, та вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що [INFO] старша дочка [PERSON] досягла 18 років, після чого стягнення аліментів на неї припинено та з відповідача, у відповідності до положень ч.3 ст. 183 СК України, з відповідача стягуються аліменти на меншу дочку [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку. Проте такий розмір аліментів не задовольняє потреб дитини, оскільки вона є такою, що має особливі потреби, зумовлені вродженими вадами здоров`я. Так, [PERSON] є дитиною з інвалідністю, з діагнозом незавершений остеогенез, аутосомно-рецесивного типу, функціональна слабкість м`язів спини та кінцівок, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг. На фоні загального діагнозу у дитини окремо відмічаються супроводжуючі клінічні прояви дисфункції кістково-м`язової, серцево-судинної та дихальної системи, внаслідок чого дитина потребує постійного медичного нагляду з приводу проведення реабілітаційних заходів. Враховуючи прогресування захворювання, дитина потребує лікування в спеціалізованих медичних закладах. Консультативним заключенням лікаря ортопеда-травматолога від 25 лютого 2023 року також визначено, що у дитини численні підвивихи кульшових колінних суглобів, функціональна слабкість м`язів спини та кінцівок, плоско-вальгусна деформація стоп, правобічний S-подібний грудний сколіоз І ступеня, лийкоподібна асиметрична деформація грудної клітки ІІІ ступеня, стан в процесі консервативного лікування (vacuum bell), пролапс, недостатність мітрального клапана ІІ ступеня, дихальна недостатність ІІ ступеня (порушення функції зовнішнього дихання за ретроспективним типом). Враховуючи основний діагноз (недосконалий остеогенез, аутосомно-рецесивного типу), що є генетичним захворюванням сполучної тканини та характеризується підвищеною крихкістю кісток з підвищеним ризиком до переломів, деформацією скелету, у дитини виникло ускладнення, яке виражається відсутністю належного формування кісток грудної клітини. Так, зі зростанням дитини кістки грудної клітки розвиваються недостатньо та мають певні деформації, що створює тиск на внутрішні органи - серце, діафрагму та легені, внаслідок чого ці органи не можуть повноцінно працювати та виконувати свої функції, по суті органам серця та легень немає місця в грудній порожнині. Стан дитини також ускладнюється вродженою вадою серця - пролапсом мітрального клапану. На даний час дитина живе з системою доктора Клобе, яка дозволяє штучно припіднімати грудну клітину з метою підтримання належного кровообігу та дихання. Враховуючи наведене, посилаючись на положення статей 180-183,192 СК України, позивачка просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних на її користь з відповідача, та в подальшому стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2023 року головуючим у справі визначено суддю Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 26 червня 2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позову не визнав, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідач зазначає, що при зверненні до суду з даним позовом позивачкою не дотримано принципу забезпечення належного утримання дитини з урахуванням фінансових можливостей батька та реальних потреб дитини. Так, позивачкою не враховано реальне зменшення фінансових можливостей батька, а також те, що потреби дитини не зазнали суттєвих змін протягом строку, меншого ніж два роки з моменту попереднього визначення розміру аліментів. Фактично єдиною підставою для їх перегляду є лише повноліття старшої сестри, що само по собі не відбивається на рівні потреб меншої. Доводи позивачки про наявність у дитини інвалідності не тільки існувала на час попереднього розгляду питання про аліменти, але й була предметом врахування в судових рішеннях. Додаткові обстеження, що підтверджують та продовжують такий статус Аріни на майбутнє, не вказують на сутнісне погіршення тієї ситуації, що існувала на момент попереднього вирішення питання про стягнення аліментів. Питання ж конкретних витрат та їх обґрунтованості при вирішенні даного спору не можуть враховані. При цьому доказів щодо зміни матеріального чи сімейного стану самої позивачки або доказів погіршення її стану здоров`я, нею до суду не надано. Разом із цим, існують обставини, які вказують на відносне погіршення матеріального стану відповідача та існування у нього істотних обставин, які за інших умов могли б бути підставою для зменшення аліментів, однак наразі є вказівкою на необхідність залишення розміру стягуваних аліментів без змін. Так, відповідач займає посаду керівника напрямку вексельних операцій Департаменту корпоративного та торгового фінансування АТ «ПУМБ» та його середньомісячний заробіток у 2021 році склав 46453,66 грн., а у 2022 році - 41062,16 грн. Як встановлено рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року, середньомісячний заробіток [PERSON] у 2020 році становив 58655,17 грн. Таким чином, спостерігається чітка тенденція зменшення заробітку відповідача, особливо враховуючи те, що сукупний індекс інфляції (споживчих цін) за період, що пройшов з моменту встановлення попереднього розміру аліментів, складає 135,872%, а отже, заробітна плата відповідача за цей період здешевшала на третину. Як і два роки назад, відповідач та його теперішня дружина [PERSON] сплачують заборгованість за кредитними зобов`язаннями, пов`язаними з придбанням єдиного їх житла - квартири за адресою [ADDRESS] . Щомісячний платіж згідно графіку погашення кредитної заборгованості за договором з АТ «КРИСТАЛБАНК» становить 23050,49 грн., а розмір платежу по договору з АТ «ПУМБ» - 6507,16 грн., тобто разом 29557,65 грн. на місяць. Крім того, у відзиві представник просить врахувати, що на утриманні відповідача перебуває його батько [PERSON] ,, 1943 року народження, а також те, що мати відповідача [PERSON] взимку 2023 року перенесла інсульт та померла у квітні 2023 року. Під час хвороби матері відповідач їй допомагав, у тому числі матеріально. Істотною також є та обставина, що на даний час разом з відповідачем та його дружиною проживає мати останньої, яка є пенсіонеркою та інвалідом ІІ групи, та наданий час перебуває на їхньому утриманні, будучи внутрішньо переміщеною особою. Крім того, на даний момент сам відповідач потребує госпіталізації в неврологічному відділенні внаслідок стійких залишкових явищ перенесеної у 1994 році контузії головного мозку у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ступеню, що також є обов`язковим при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України. Ураховуючи наведене, представник відповідача вказує на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, визначеного попереднім рішенням суду, та у зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні позову. 12 липня 2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у яких заперечено доводи відповідача та його представника. 03 серпня 2023 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримано доводи, наведені у відзиві та заперечено доводи сторони позивача. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, в обґрунтування заперечень проти позову посилалися на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом, з 12 листопада 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 грудня 2011 року. Від шлюбу у сторін є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 02 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено мирову угоду, яка визнана ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2012 року, якою було узгоджено, що діти проживають з матір`ю, а відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на одну дитину. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року, ухваленим у справі №758/15370/19, змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений на підставі мирової угоди від 02 липня 2012 року, та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року вказане судове рішення залишено без змін. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України. Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 «Конвенції ООН про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 2 833,00 грн. Як встановлено судом, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, якою було залишено без змін рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року у справі №758/15370/19, змінилися обставини, які були враховані судом при вирішенні розміру аліментів. Так, [INFO] старша дочка сторін [PERSON] , [INFO] , досягла 18 років. У зв`язку з цим, відповідно до положень ч.3 ст. 183 СК України, з відповідача на даний час стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Проте, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що такий розмір аліментів на даний час не задовольняє потреби дитини з огляду на її вік та стан її здоров`я. Так, із наданих стороною позивача письмових доказів судом встановлено, що молодша дочка сторін [PERSON] має інвалідність з дитинства з діагнозом незавершений остеогенез, аутосомно-рецесивного типу, функціональна слабкість м`язів спини та кінцівок, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг. Вказана обставина була встановлена судом та врахована при визначенні розміру аліментів, які на даний час стягуються з відповідача на користь позивачки. Разом із цим, суд вважає, що з огляду на специфіку наявних у дитини захворювань, посилання сторони позивача на необхідність збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Із досліджених судом медичних документів також встановлено, що на фоні загального діагнозу у дитини окремо відмічаються супроводжуючі клінічні прояви дисфункції кістково-м`язової, серцево-судинної та дихальної системи, внаслідок чого дитина потребує постійного медичного нагляду з приводу проведення реабілітаційних заходів. Враховуючи прогресування захворювання, дитина потребує лікування в спеціалізованих медичних закладах. Згідно з консультативним заключенням лікаря ортопеда-травматолога від 25 лютого 2023 року у дитини численні підвивихи кульшових колінних суглобів, функціональна слабкість м`язів спини та кінцівок, плоско-вальгусна деформація стоп, правобічний S-подібний грудний сколіоз І ступеня, лийкоподібна асиметрична деформація грудної клітки ІІІ ступеня, стан в процесі консервативного лікування (vacuum bell), пролапс, недостатність мітрального клапана ІІ ступеня, дихальна недостатність ІІ ступеня (порушення функції зовнішнього дихання за ретроспективним типом). Враховуючи основний діагноз (недосконалий остеогенез, аутосомно-рецесивного типу), що є генетичним захворюванням сполучної тканини та характеризується підвищеною крихкістю кісток з підвищеним ризиком до переломів, деформацією скелету, у дитини виникло ускладнення, яке виражається відсутністю належного формування кісток грудної клітини. Так, зі зростанням дитини кістки грудної клітки розвиваються недостатньо та мають певні деформації, що створює тиск на внутрішні органи - серце, діафрагму та легені, внаслідок чого ці органи не можуть повноцінно працювати та виконувати свої функції, по суті органам серця та легень немає місця в грудній порожнині. Стан дитини також ускладнюється вродженою вадою серця - пролапсом мітрального клапану. На даний час дитина живе з системою доктора Клобе, яка дозволяє штучно припіднімати грудну клітину з метою підтримання належного кровообігу та дихання. При вирішенні даного спору судом також приймаються до уваги доводи відповідача, наведені в заперечення позовних вимог, оскільки вони підтверджуються наданими ним відповідними письмовими доказами. Так, судом враховується, що відповідач на даний час має іншу сім`ю та на його утриманні фактично перебувають його дружина [PERSON] та її мати [PERSON] . Крім того, із довідок про доходи відповідача вбачається, що з 2021 року його дохід у вигляді заробітної плати частково зменшився. Разом із цим, доводи відповідача про погіршення стану здоров`я відповідача, з огляду на час виникнення відповідних захворювань, суд вважає безпідставними та необґрунтованими. Що стосується решти доводів відповідача, наведених в заперечення позову, то суд вважає, що такі доводи в цілому не впливають на можливість його сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, мінімально гарантованому державою. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи із закріплених ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає погіршення стану здоров`я дитини, а тому вважає, що вимоги позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню - до 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з відповідача починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial