Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

03 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ №58-к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) та поновити її на посаді економіста на Державному підприємстві «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2013 року працює на Державному підприємстві «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України». 30.05.2023 року директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» [PERSON] підписано наказ №30/05-23 «Про оголошення догани [PERSON] » у зв`язку з відмовою виконувати наказ про чергування на полях підприємства з метою здійснення контролю за використанням добрив, посівного матеріалу та додержанням норм висіву при здійсненні сівби. 02.06.2023 року їй було надано лист №108 від 02.06.2023 року про необхідність прибути 02.02.2023 року о 14 годині для розгляду комісією по розгляду трудових спорів питань не виконання нею своїх посадових обов`язків. Однак на підприємстві комісія по трудовим спорам не створювалась, положення про таку комісію не існує, печатки немає. Вважає рішення комісії по трудових спорах від 02.06.2023 року позицією лише декількох працівників, а не офіційним рішенням вказаної комісії, так як не містить інформації про присутній склад комісії, її голову, секретаря, результати голосування. 19.06.2023 року директором підприємства [PERSON] підписано наказ №58-к про припинення трудового договору (контракту) та цього ж дня директором підприємства видано наказ №59-к «Про внесення змін до наказу (розпорядження) №58-к від 19.06.2023 року», яким передбачено, що у зв`язку з непрацездатністю вважати днем звільнення перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності. 27.06.2023 року їй було видано трудову книжку. З 25 липня по 02 серпня знаходилась на лікуванні у Бобринецькій міській лікарні з діагнозом «гіпертензія вагітних». Вказує, що спірний наказ не містить чіткого формулювання достатніх даних про конкретні її дії щодо порушення посадових обов`язків, заподіяної шкоди, які б могли бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення. Із своїм звільненням позивач не погоджується, тому звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.08.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Державне підприємство «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» подало відзив на позовну заяву, згідно якого просило відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що 19.11.2021 року на підставі наказу №67-к [PERSON] було прийняло на посаду економіста в господарство ДП ДГ «Червоний землероб» з 22.11.2021 року. 17.03.2023 року директором ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГ ДСГДС НААН затверджено посадову інструкцію економіста - проте [PERSON] відмовилась її підписувати, обґрунтовуючи тим, що не погоджується з її змістом, про що було складено відповідний акт. 10.05.2023 року директором підприємства видано наказ №10/05/-23, яким мало бути забезпечено дієвий контроль за використанням матеріальних ресурсів підприємства та забезпечення проведення посівної кампанії на весні 2023 року з метою отримання підприємством прибутку від здійснення його основної діяльності у галузі сільського господарства. 10.05.2023 року на підставі наказу №10/05-23, на період весняно посівних робіт, для здійснення дієвого контролю за використанням добрив, та посівного матеріалу при здійсненні сівби, директором було залучено фахівців відділу бухгалтерії та інших підрозділів, до щоденного контролю завантаження на агрегатах. Встановлено графік супроводження добрив та посівного матеріалу, починаючи з 10.05.2023 року. Для здійснення контролю було залучено саме працівників, які обслуговують матеріальні активи підприємства та здатні проконтролювати нормативи витрат, які у подальшому безпосередньо впливають на собівартість продукції. Зокрема було залучено економіста [PERSON] . Проте, [PERSON] відмовилась виконувати вказаний наказ, натомість лише 17.05.2023 року подала на ім`я директора підприємства пояснювальну записку в якій пояснила, що з наказом ознайомлена, але за станом здоров`я не має змоги його виконати. 17.05.2023 року директором підприємства було особисто запропоновано [PERSON] надати документи про стан здоров`я на підтвердження відмови виконувати наказ та шляхом візування доповідної записки, яку надала [PERSON] , у той же день було покладено контроль за виконанням цього питання на інспектора з кадрової роботи [PERSON] . В період часу з 17.05.2023 року по 30.05.2023 року [PERSON] не виконала розпорядження директора та не надала будь яких медичних документів на підтвердження неможливості виконання наказу за станом здоров`я, а відтак порушила трудову дисципліну. Враховуючи зазначені обставини 30.05.2023 року директором підприємства було видано наказ №30/05-23 про оголошення догани [PERSON] . 02.06.2023 року директором підприємства було запропоновано [PERSON] надати проекти комплексного економічного аналізу та перспективних річних та фінансового плану підприємства. Проте, [PERSON] відмовилась надати проекти, мотивуючи тим, що це не входить до її посадових обов`язків, оскільки не підписувала посадову інструкцію, а відтак відмовляється складати річні звіти. Директором підприємства повторно запропоновано [PERSON] підписати посадову інструкцію економіста, на що остання відмовилась. У зв`язку з тим, що [PERSON] не було виконано покладені на неї обов`язки директор підприємства звернувся до Комісії по розгляду трудових спорів, рішенням якої від 02.06.2023 року було рекомендовано застосувати до [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. 19.06.2023 року по підприємству було видано наказ №58-к (розпорядження про припинення трудового договору контракту), згідно якого [PERSON] було звільнення із займаної посади. Цього ж дня у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю економіста [PERSON] з 19.06.2023 року було видано наказ № 59-к - відповідно до якого вважати днем звільнення інший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність. Вказує, що оспорюваний наказ містить всі необхідні реквізити, визначені ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Крім того, у наказі зазначено в чому саме полягає причина звільнення, тобто фактично зазначені обставини, які послугували підставою для розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, також зазначено і причину звільнення - п.3 ст.40 КЗпП України, - систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Факт систематичного не виконання покладених на [PERSON] трудових обов`язків підтверджується наказом №30/05/23 від 30.05.2023 року про оголошення догани [PERSON] , а також рішенням комісії по вирішенню трудових спорів від 02.06.2023 року щодо надання рекомендації директору підприємства застосувати до [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. На даний час рішення про застосування дисциплінарного стягнення не скасовано. 26.06.2023 року [PERSON] вийшовши перший день з лікарняного - вранці, віддала ключі від службового кабінету, отримала трудову книжку із записом про звільнення, відмовилась відпрацювати останній робочий день. Відтак вважає, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосоване до [PERSON] правомірно. Крім того, просило застосувати строк позовної давності, оскільки [PERSON] пропущено місячний строк звернення до суду з даним позовом, а перебування [PERSON] на амбулаторному лікуванні не перешкоджало звернутись до суду з позовом в передбачені законом строки (а.с.32-37). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.11.2023 року відмовлено представнику позивача Кушнірову О.М. у прийнятті заяви про зміну предмету позову. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.11.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача Кушнірова О.М. про зупинення провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що 22.11.2021 року [PERSON] прийнята на роботу до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на посаду економіста, що підтверджується копією наказу директора вказаного підприємства «Про прийняття на роботу [PERSON] » №67-к від 19.11.2023 року (а.с.38). З посадової інструкції економіста, затвердженої директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» [PERSON] 17.03.2023 року до завдань та обов`язків економіста зокрема належить у встановлені законодавством строки здійснювати економічний аналіз господарської діяльності підприємства і його підрозділів, на його основі готує вихідні дані та складає проекти перспективних, річних та фінансового плану підприємства (а.с.39-40). Згідно акту від 23.03.2023 року складеного в присутності головного бухгалтера [PERSON] , бухгалтера [PERSON] , інспектора з кадрів [PERSON] , інженера з ОП [PERSON] , економіст [PERSON] ознайомившись з посадовою інструкцією від підпису відмовилась, обґрунтувавши це тим, що не погоджується з її змістом (а.с.41). Наказом директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» №10/05-23 від 10.05.2023 року [PERSON] залучено до здійснення контролю щоденно з 8.00 год. до закінчення робіт на полях за завантаженням та використанням добрив та посівного матеріалу, трактористами та підсобними працівниками на сівалках (а.с.42). Згідно пояснень [PERSON] від 17.05.2023 року вона з наказом ознайомлена, але за станом здоров`я не може знаходитись в полі з ранку до вечора (а.с.43). 30 травня 2023 року за порушення трудової дисципліни, яке полягало в невиконанні наказу №10/05-23 від 10.05.2023 року [PERSON] оголошено догану (а.с.44). Наказом директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» «Про припинення трудового договору (контракту)» №58-к від 19.06.2023 року економіста відділу бухгалтерського обліку та економічного аналізу [PERSON] з 19.06. 2023 року звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором (а.с.46). Наказом директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» «Про внесення змін до наказу (розпорядження) №58-к від 19 червня 2023 року» №59-к від 19 червня 2023 року у зв`язку з непрацездатністю економіста [PERSON] з 19.06.2023 року, про що свідчить лист непрацездатності №8183874-2015439986-1 від 19.06.2023 року, вважати днем звільнення [PERSON] перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений в документі про тимчасову непрацездатність (а.с.47). Згідно службової записки інспектора з кадрів [PERSON] від 26.06.2023 року [PERSON] відмовилась відпрацьовувати останній робочий день (а.с.48). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Матеріали не містять доказів виконання відповідачем положень статті 149 КЗпП України щодо пред`явлення вимоги до [PERSON] скласти письмові пояснення по суті порушення трудової дисципліни. Відповідачем не доведено, що після накладення 30 травня 2023 року на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани наказом директора підприємства №10/05-23 від 10.05.2023 року, [PERSON] вчинено новий дисциплінарний проступок, тобто не доведено систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором. Оспорюваний наказ №58-к від 19 червня 2023 року, яким позивача звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, є необґрунтованим так як не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце невиконання обов`язків (дисциплінарні проступки) і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків. Таким чином, спірний наказ не містить чіткого формулювання достатніх даних про конкретні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків, заподіяної шкоди, які б могли бути підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та звільнення. Щодо можливих порушень позивачем трудової дисципліни, які на думку відповідача полягали у відмові [PERSON] від складання проектів перспективних, річних планів, фінансового плану підприємства, то у наказі «Про припинення трудового договору (контракту)» №58-к від 19 червня 2023 року не зазначено, в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків та час їх вчинення. Згідно копії рішення комісії по трудових спорах від 02.06.2023 року директором підприємства [PERSON] повідомлено про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани за не виконання наказу від 10.05.2023 №10/05-23, а також повідомлено про відмову [PERSON] підписувати і виконувати посадову інструкцію економіста, а саме відмовилась від складання проектів перспективних, річних планів, фінансового плану підприємства, з огляду на що комісія вирішила рекомендувати директору підприємства застосувати до [PERSON] звільнення (а.с.45). Однак вказане рішення не містить інформації про присутній склад комісії, її голову, секретаря, результати голосування, ґрунтується лише на обставинах, повідомлених директором підприємства [PERSON] , без викладу обставин, встановлених комісією з посиланням на докази, які їх підтверджують, та без їх аналізу. Комісією не встановлено ні суть порушеного [PERSON] трудового обов`язку (дисципліни), ні час його вчинення. Не містить рішення також обгрунтування рекомендації у вигляді звільнення, а тому оцінюється судом критично та до уваги не приймається. Відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що на підприємстві комісія по трудових спорах не створювалась, положення про таку комісію не існує, печатки немає. Отже, наказ Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» «Про припинення трудового договору (контракту)» №58-к від 19 червня 2023 року є незаконним та підлягає скасуванню. Таким чином, [PERSON] слід поновити на посаді економіста відділу бухгалтерського обліку та економічного аналізу Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», з 26 червня 2023 року - дати звільнення. Оскільки датою звільнення [PERSON] є 26.06.2023 року, який є останнім робочим днем, позивач з 27.06.2023 року вимушено не працює через незаконне звільнення. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно копії довідки про доходи №350 від 12.10.2023 року середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 553 грн. 35 коп. Отже, з Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, що складає 105 робочих днів за період з 27.06.2023 року по 20.11.2023 року (день ухвалення судом рішення про поновлення на посаді (роботі)), в сумі 58101 гривень 75 копійок, яка визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Позивачем подано клопотання про поновлення місячного строку звернення до суду для вирішення трудового спору, оскільки строк на звернення до суду пропущено з поважних причин (а.с.6-7), яке мотивована обставинами викладеними в позовній заяві та тим, що 26 червня 2023 року зроблено запис в трудовій книжці про звільнення позивача, а 27 червня 2023 року позивачу було видано трудову книжку. З 25 липня по 02 серпня позивач знаходилась на лікуванні у Бобринецькій міській лікарні з діагнозом «гіпертензія вагітних», що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.8). Згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Статтею 234 КЗпП України встановлено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Позивач пропустила місячний строк звернення до суду, передбачений статтею 233 КЗпП України, оскільки отримала трудову книжку 27.06.2023 року, тобто місячний строк звернення до суду закінчився 27.07.2023 року, а з позовом до суду звернулась 03.08.2023 року (а.с.1). Таким чином, за вказаних обставин пропуск місячного строку на звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору відбувся з поважних причин, адже позивач хворіла з 25.07.2023 року по 02.08.2023 року, а [PERSON] слід поновити строк звернення до суду з даним позовом. Відповідно до вимог п.п. 2, 4 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. За своєю суттю середній заробіток за час вимушеного прогулу є компенсаційною виплатою за робочі дні, протягом яких працівник вимушено не працював через незаконне його звільнення та не отримував заробітну плату, яка нараховується в розмірі середнього заробітку, тобто фактично за своїм змістом є заробітною платою за дні вимушеного прогулу, яка нараховується в розмірі середнього заробітку, а тому рішення суду за правилами п.п. 2, 4 ст.430 ЦПК України в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено незаконність її звільнення, поважність причин проступку місячного строку на звернення до суду за захистом порушеного права, а тому позов про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню повністю. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогою позову про поновлення на роботі, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимогою про поновлення на роботі в сумі 1073 грн. 60 коп. Також у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved