Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

13\~лютого 2023\~року ТОВ\~«ФК «Фангарант\~Груп» звернулося\~до суду\~із позовною\~заявою до\~відповідача [PERSON] \~із вимогою\~про стягнення\~заборгованості. (а. с. 1-33). В обґрунтування позовних вимог вказано, що 29 жовтня 2021 року між ФОП [PERSON] (постачальником) та [PERSON] , було укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200206587, відповідно до положень якого відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від постачальника товар «Годинник Apple Watch Series 7 45mm Midnight Aluminum Case with Midnight Sport Band MKN53UL/A», загальною вартістю 27787,гривень 20 копійок. 14 грудня 2021 року між відповідачем та постачальником, було укладено інший Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200215940, відповідно до положень якого відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від постачальника товар «Годинник Apple Watch Series 6 44mm GPS Space Gray Aluminum Case with Black Sport Band (M00H3) (Open_Box)», загальною вартістю 16014 гривень. Вказані договори укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. В момент підписання указаних договорів всі існуючі та майбутні права постачальник відступив на користь ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП». Вказано, що станом на 10 лютого 2023 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору 1 та Договору 2 зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих товарів. Так, за весь період дії договорів відповідачем в якості оплати вартості отриманих товарів було сплачено: за договором 1 усього 9263 гривні 33 копійки, а за договором 2 усього сплачено 3558 гривень 80 копійок. З огляду на те, що відповідачем отримано запитувані ним товари однак не виконано взятого на себе обов`язку щодо сплати його вартості на умовах визначених договорами, позивач прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за договором 1 у сумі 26956 гривень 12 копійок та, за Договором 2 у сумі 18 683 гривні 70 копійок разом із судовими витратами у сумі 2684 гривні. Ухвалою суду від 31 березня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін (а. с. 37), копія якої надіслана сторонам у справі за вихідним № 9194/23-вих/2/204/1390/23 від 31 березня 2023 року (а. с. 38). 31 травня 2023 року на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» повернуто конверт (а. с. 40), яким судом на адресу відповідача надсилалася вищевказана ухвала суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. 12 червня 2023 року судом за вихідним № 18322/23-вих/2/204/1390/23 повторно було надіслано на адресу відповідача ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками (а. с. 43). 16 серпня 2023 року на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» повернуто конверт (а. с. 44), яким судом на адресу відповідача надсилалася вищевказана ухвала суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року у справі здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та, призначено судове засідання на 10 годину 40 хвилин 02 жовтня 2023 року (а. с. 45), копія якої надіслана учасникам справи 22 серпня 2023 року за вихідним № 25581/23-вих/2/204/1390/23 (а. с. 46). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а. с. 4 на звороті). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 56), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних та спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року між ФОП [PERSON] (постачальником) та [PERSON] , було укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200206587 (а. с. 9 та на звороті), відповідно до положень якого відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від постачальника товар «Годинник Apple Watch Series 7 45mm Midnight Aluminum Case with Midnight Sport Band MKN53UL/A», загальною вартістю 27787 гривень 20 копійок. 14 грудня 2021 року між відповідачем та постачальником, було укладено інший Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200215940 (а. с. 33), відповідно до положень якого відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від постачальника товар «Годинник Apple Watch Series 6 44mm GPS Space Gray Aluminum Case with Black Sport Band (M00H3) (Open_Box)», загальною вартістю 16 014 гривень Так, відповідно до умов п. 13.4 вказаних договорів, вони укладені сторонами за допомогою веб-сайту www.dogovor.paulate.com.ua, за умови ідентифікації, верифікації клієнта та використання ним електронного підпису. Згідно з вимогами п. 13.7 вказаних договорів відповідач ознайомився з правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно наказу №05/02-18 від 5 лютого 2018 року та. погодився з тим, що зміст Правил є для нього зрозумілим і він погоджується їх дотримуватися та виконувати. Так, договір № 60200206587 від 29 жовтня 2021 року (а. с. 9 та на звороті) відповідачем підписаний за допомогою електронного підпису 688f6e78dc35c63172e72c32d3dec763, а договір № 60200215940 від 14 грудня 2021 року (а. с. 33 та на звороті) за допомогою електронного підпису 6370c1d7a0d363422e36787313f3698e. Пунктом 9.1 договорів визначено, що якщо за умовами пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та Постачальником ФОП [PERSON] . У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), відповідач може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа. При цьому датою отримання відповідачем товарів (послуг) вважається дата підписання відповідного первинного документа. Підпис клієнта/відповідача на цьому договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. На виконання умов договору № 60200206587 від 29 жовтня 2021 року відповідачем було сплачено 9263 гривні 33 копійки, а за договором № 60200215940 від 14 грудня 2021 року 3558 гривень 80 копійок, тому за останнім рахується заборгованість за договором № 60200206587 від 29 жовтня 2021 року у сумі 26956 гривень 12 копійок та за Договором № 60200215940 від 14 грудня 2021 року у сумі 18 683 гривні 70 копійок (а. с. 16). Відповідно до п. 8.1. договору відповідач (клієнт) отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп», тобто позивача). Пунктом 8.2. договору визначено, що порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно з наказом № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 Правил. Згідно з п. 1.4. Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до Правил, Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч.\~2\~ст. 207\~ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України,\~а також\~іншими актами\~законодавства (ч.\~7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Так, приписами ч. 12 ст. 11 вказаного Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до вимог ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до\~вимог \~п.\~6\~ч.\~1\~ст. 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з\~вимогами ч.\~2\~ст.\~639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем отримано запитувані ним товари, однак не виконано взятого на себе обов`язку щодо сплати їх вартості на умовах визначених договорами, суд доходить висновку, що право позивача на отримання коштів за товар порушено, а тому підлягає захисту, а тому останній має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] , реалізував це право, звернувшись до суду. Натомість, відповідач жодних заперечень на предмет позову до суду не надав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за договором № 60200206587 від 29 жовтня 2021 року у сумі 26956 гривень 12 копійок та, за Договором № 60200215940 від 14 грудня 2021 року у сумі 18 683 гривні 70 копійок. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує\~право на\~справедливий і\~публічний розгляд\~справи упродовж\~розумного строку\~незалежним і\~безстороннім судом,\~встановленим законом,\~при визначенні\~цивільних прав\~і обов`язків\~особи чи\~при розгляді\~будь-якого\~кримінального обвинувачення,\~що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 60200206587 від 29 жовтня 2021 року у сумі 26956 гривень 12 копійок та, за Договором № 60200215940 від 14 грудня 2021 року у сумі 18683 гривні 70 копійок. Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved