Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, з 01 серпня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати своїх дітей. При цьому, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей не має. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, що не перешкоджає розгляду справи в силу вимог статті 223 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 15 листопада 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у зазначеному позивачкою розмірі, а саме не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину, однак з моменту винесення судом рішення у справі. При цьому, зазначає, що він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків по сплаті аліментів. Вказує, що в серпні 2023 року його призвали на службу до ЗСУ, і перше грошове забезпечення він отримав тільки в жовтні 2023 року, при цьому в серпні позивачці були надані кошти в сумі 4000 гривень, в жовтні він перерахував позивачці 7035,30 гривень. Окрім того, особисто надає дітям кошти на їх різні потреби. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони з 05 листопада 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року у справі № 607/15370/23. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бродянського району Київської області, актовий запис № 58; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 червня 2015 року Виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, актовий запис № 30. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності\~до статтей\~180,\~181\~Сімейного кодексу\~України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття. Способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог\~статті 182 СК\~суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~ наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до вимог частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обов`язки по утриманню неповнолітніх дітей, суд вважає, що в даному випадку права неповнолітніх дітей підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів. Визначаючи розмір аліментів, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, інші обставин, що мають істотне значення, виходить з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 01 серпня 2023 року до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 191 СК України, аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи те,\~що з\~позовом до\~суду про\~стягнення аліментів\~ [PERSON] \~звернулася 24\~жовтня 2023\~року,\~при цьому\~не надала\~доказів того,\~що вона\~з 01\~серпня 2023\~року вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а відповідачем надано докази сплати коштів позивачці на дітей у серпні, жовтні 2023 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача з 24 жовтня 2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо судового збору. Вимогами ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У відповідності із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь держави 50% судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 536,80 грн.

Outcome: dismissed