Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом. В обгрунтування якого зазначає, що [INFO] померла її мама - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина, що складається із нежитлової будівлі, місцезнаходження [ADDRESS] та земельні ділянки із кадастровим номером 2625286401:03:002:0003, площею 1,3095 га за цією ж адресою, а також житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Позивачка вказує, що заповіт її померлою мамою - [PERSON] не складався. Відповідно спадкоємцями першої черги після її смерті згідно із законом, є вона та її брат [PERSON] . Згідно із усною домовленістю між сторонами по справі все спадкове майно повинно було успадкуватися [PERSON] , а тому позивачка по справі не вчиняла ніяких дій щодо оформлення права на спадщину і не з`ясовувала у відповідача на якій стадії знаходиться процес оформлення майна. Однак, як з`ясувалося із позовної заяви ФК «Форінт» до позивачки про звернення стягнення на предмет іпотеки, спадкове майно було обтяжене іпотекою за борговими зобов`язаннями на предмет іпотеки, с [PERSON] і право власності на нього не переоформлялося. Тобто, всупереч домовленості відповідач не вжив заходів щодо успадкування майна. В період з 2020 року по 08 червня 2023 року на розгляді Снятинського районного суду знаходилася справа №351/2139/20 за позовом ФК «Форінт» до позивачки про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, спадкове майно було предметом судового розгляду, а тому об`єктивно оформити право власності на нього не було можливості. 08 червня 2023 року, Снятинським районним судом ухвалено рішення по вищевказаній справі, що дозволяє позивачці оформити право на спадкове майно у встановленому порядку. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року провадження у справі №351/2139/20 закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору. Крім цього, 21 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», до якого перейшло право вимоги за борговими зобов`язаннями [PERSON] (мами сторін по справі) перед АТ «Райфайзен банк Аваль» відпустило на користь позивачки право вимоги за Генеральною кредитною угодою №94 від 30 липня 2008 року та укладеним в її межах кредитними договором №014/14-10/394 G 94 від 30 липня 2008 року, а також Генеральною кредитною угодою №90 від 29 липня 2008 року та укладеними в її межах кредитним договором №010/14-10/393 G93 від 29 липня 2008 року. Та №010/14-10/412 G 93 від 07 серпня 2008 року, укладеним між ВАТ «Райфайзен банк Аваль» та [PERSON] . Також, 21 вересня 2023 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» укладено та нотаріально завірено договір відступлення прав за Іпотечним договором нежитлових будівель та земельної ділянки від 06 серпня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за №2664 та за Іпотечним договором нежитлових будівель та земельної ділянки без номера від 04 серпня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за №2616, звернення стягнення на які є предметом позову у справі №351/2139/20. Позивачка зазначає, що таким чином з моменту укладення договорів відступлення права вимоги, тобто з 21 вересня 2023 року, вона набула статусу кредитора у відносинах пов`язаних із виконанням генеральних кредитних угод №93 і №94, а також укладених у відповідності до них договорів забезпечення. Тобто, боргові зобов`язання померлої матері [PERSON] перед АТ «Райфайзен банк Аваль» та його правонаступниками: ФК «Форінт» та ТзОВ «Інком-Фінанс» відсутні, а тому вони не можуть претендувати на спадкове майно. 05 жовтня 2023 року позивачка звернулась до Снятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і видачу Свідоцтва про право на спадщину. За її заявою заведено спадкову справу №219/2018, що підтверджується довідкою Снятинської державної нотаріальної контори №1074/02-14 від 05 жовтня 2023 року. Однак, позивачка отримала відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущеним терміном для прийняття спадщини, про що державний нотаріус виніс відповідну постанову. Позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки спадкове майно було об`єктом судового розгляду у справі №351/2139/20, а тому остання вправі сподіватися на визначення судом додаткового строку на прийняття спадщини. На підставі наведеного позивачка просить суд визначити їй додатковий строк терміном в два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду Вх.№8757 від 09.11.2023 року подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивачки визнає у повному обсязі, просив їх задоволити, справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, оскільки відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення позивачці [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно зі ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] а/з 143, повторна дата видачі 21.07.2023 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , дата видачі 15.02.1986 року, а/з №34 [INFO] народилася [PERSON] (позивачка по справі), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва про шлюб відомо, що 04.03.2021 року позивачка по справі та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Із договору відступлення прав за договором іпотеки від 21 вересня 2023 року, відомо, що між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» укладено та нотаріально завірено договір відступлення прав за Іпотечним договором нежитлових будівель та земельної ділянки від 06 серпня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за №2664 та за Іпотечним договором нежитлових будівель та земельної ділянки без номера від 04 серпня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за №2616, звернення стягнення на які є предметом позову у справі №351/2139/20. Відповідно до Постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року провадження у справі №351/2139/20 закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору. Згідно з Витягом з реєстру речових прав вбачається, що [PERSON] (позивачка по справі) зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно довідки №1074/02-14 від 05 жовтня 2023 року виданої державним нотаріусом Першої Снятинської Державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] заведена спадкова справа за №219/2018 на підставі заяви претензії АТ «Райфайзен банк Аваль» №140/5/5/266 від 04 червня 2018 року та заяви про видачу спадщини за законом №746 від 05 жовтня 2023 року [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] . Заяв від інших спадкоємців не надходило. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Снятинської нотаріальної контори від 05 жовтня 2023 року №1075/02-31 [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] у видачі свідоцтва на право на спадщину відмовлено, у зв`язку із пропущеним терміном для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Згідно з частиною четвертою ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачці додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved