Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києві звернувся [PERSON] з первісним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати Договір оренди житлового приміщення, укладений між сторонами 19 грудня 2021 року та стягнути з відповідачки на свою користь отримані за Договором оренди грошові кошти в сумі 107812 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 грудня 2021 року між сторонами укладено Договір оренди житлового приміщення. Відповідно до умов Договору відповідачка мала передати, а позивач прийняти у тимчасове платне користування житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Передача, відповідно до умов договору, мала відбутися за актом прийому-передачі у строк до 19 грудня 2022 року. Строк оренди відраховувався з дня підписання акту прийому-передачі об`єкта. Повернення об`єкта оренди здійснюється в день припинення (дострокового розірвання) договору та оформлюється актом прийому-передачі об`єкта оренди. За Договором оренди сторони узгодили розмір щомісячної орендної плати у сумі 26000 грн. Крім того, сторони узгодили, що для гарантування своєчасності розрахунків та збереження орендованого майна позивач передає в момент підписання договору оренди відповідачці авансовий платіж в розмірі двомісячної орендної плати за перший і останній місяці оренди, а саме 26000 грн. гарантійного платежу та 26000 грн. - сплата орендної плати за місяць, що в загальній сумі складає 52000 грн. Разом із тим, вказує, що акт прийому-передачі сторонами не підписувався. 24 лютого 2022 року у зв`язку з початком військової агресії рф проти України та проведенням активних бойових дій у місті Києві, позивач виїхав зі своєю сім`єю до с. Модьороці Хустського району Закарпатської області. 26 травня 2022 року повернувся до міста Києва, щоб повернути ключі від квартири, про що заздалегідь повідомив відповідачку та домовився з нею про зустріч. Однак, у зв`язку з неявкою [PERSON] , передав ключі від квартири консьєржу житлового будинку - [PERSON] , про що була внесена відмітка у додатку № 1 до спірного Договору оренди житла, засвідчена його підписом та підписом [PERSON] . З часу підписання спірного договору позивачем перераховано на карту відповідачки грошові кошти в сумі 107812 грн., з яких: 55812 грн. - орендна плата та комунальні послуги, 52000 грн. - авансовий платіж. Однак зазначив, що фактично в квартирі не проживав, акту прийому-передачі не підписував. У порядку ст. 525, 610, 615, 651, 766 ЦК України вважає договір розірваним в односторонньому порядку, оскільки він повідомив про це відповідачку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2022 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 29 липня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору оренди житлового приміщення та стягнення грошових коштів було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 04 серпня 2022 року на виконання ухвали від 29 липня 2022 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. 09 серпня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору оренди житлового приміщення та стягнення грошових коштів. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ст. 178 ЦПК України, 25 серпня 2022 року представником відповідачки за первісним позовом подано суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що, дійсно 19 грудня 2021 року між сторонами укладено Договір оренди житла, яке належить відповідачці на праві приватної власності. Умовами спірного Договору затверджено всі істотні умови стосовно оренди житлового приміщення. Договір оренди підписаний позивачем без застережень щодо відсутності акту приймання передачі орендованого майна. Тобто, фактично відносини оренди між сторонами склалися, квартира була передана [PERSON] в оренду і ним певний час сплачувалася орендна плата та комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями та доводами сторони позивача. Крім того, позивач не надсилав відповідачці повідомлення про відмову від Договору оренди у письмовому виді у відповідності до п. 8.4 спірного Договору та норм чинного законодавства України, а отже підстави для стягнення грошових коштів за невиконання Договору оренди з відповідачки відсутні. Більш того, позивачем не доведено факт невиконання стороною відповідача умов спірного Договору. Сам факт не підписання акту приймання - передачі не свідчить про невиконання зобов`язань за Договором, оскільки у випадку ненадання квартири у користування позивачу, останній мав можливість звернутись до відповідачки з вимогою раніше, а не через 7 місяців та не сплачував би орендну плату та комунальні послуги, якщо б не жив у квартирі. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. Також, 25 серпня 2022 року відповідачкою за первісним позовом [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі, в якій позивачка за зустрічним позовом просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по орендній платі за період з 19 квітня 2022 року по 02 серпня 2022 року в сумі 89742 грн., витрати по сплаті комунальних послуг за період з грудня 2021 року по 02 серпня 2022 року в сумі 4139 грн. 63 коп., а також вирішити питання судових витрат, понесених при зверненні до суду у зв`язку з поданням зустрічного позову. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що 19 грудня 2021 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено Договір оренди житла, відповідно до умов якого, орендодавець передав у тимчасове володіння та користування орендаря житло для проживання, а орендар зобов`язався сплачувати встановлену орендну плату та виконувати інші умови, встановлені договором. Акт прийому-передачі підписано не було, але між сторонами договору виникли орендні відносини з 19 грудня 2021 року, а також відбулось фактичне приймання орендарем квартири, якою він фактично користувався з моменту підписання договору оренди. Вважає, що відсутність акту приймання-передачі житла не звільняє [PERSON] від сплати орендної плати. Орендар вчасно не реалізував своє право на застосування наслідків порушення договору оренди позивачкою, безпосередньо після укладення договору не звертався з вимогами передання майна в оренду та підписання акту прийому-передачі житлового приміщення, не відмовився від договору найму, натомість сплачував орендну плату та комунальні платежі. Зазначає, що з березня 2022 року місяця [PERSON] не сплачує кошти за оренду житла, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку з несплатою орендної плати більше 3-х місяців поспіль, на підставі ст. 782 ЦК України, представником позивачки за зустрічним позовом направлено [PERSON] лист-повідомлення № 20/07-22 від 20 липня 2022 року про припинення дії договору оренди від 19 грудня 2021 року. Оскільки [PERSON] отримано лист 02 серпня 2022 року, сторона позивачки за зустрічним позовом вважає договір розірваним з 02 серпня 2022 року. 09 вересня 2022 року, у відповідності до ст. 179 ЦПК України, представником позивача за первісним позовом подано до суду відповідь на відзив за первісною позовною заявою, в якому зазначено, що позивач будучи порядною людиною сплачував орендну плату за квартиру та комунальні платежі, оскільки вважав спірний Договір укладеним. Натомість, ознайомившись детально зі змістом Договору, дійшов висновку про необхідність його повного та безумовного виконання та вимагав надати зазначений в Договорі акт прийому - передачі об`єкта оренди та документів, які підтверджують здійснення господарської діяльності. Однак такі вимоги відповідачкою за первісним позовом виконано не було. 22 листопада 2022 року представником позивача за первісним позовом подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки [PERSON] на суму, що не перевищує 107812 грн., яка ухвалою суду від 25 листопада 2022 року залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, та у подальшому ухвалою суду від 13 січня 2023 року повернута заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків. Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі до провадження, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання по суті підготовчим. Ухвалою суду 19 травня 2023 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, про що надав відповідну заяву (а.с.223). Представник відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, частин першої та другої статті 509 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2021 року між [PERSON] як орендарем та [PERSON] як орендодавцем, був підписаний Договір оренди житла. Відповідно до п. 1.1 Договору оренди житла, орендодавець передає у тимчасове володіння і користування орендарю житло для проживання, а орендар зобов`язується сплачувати встановлену орендну плату та виконувати інші умови, встановлені договором. П. 1.2 Договору визначено, що квартира належить орендодавцю на праві власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 березня 2019 року. Належність об`єкта оренди [PERSON] на праві власності сторонами не оспорюється та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 березня 2019 року, індексний номер витягу 160311170. У п. 2.1 Договору оренди житла під житлом розуміється квартира [ADDRESS] . 3.1 Договору оренди житла сторони визначили, що орендна плата за користування квартирою становить 26000 гривень на місяць. Орендар має сплатити авансовий платіж в розмірі двомісячної орендної плати, визначеної п. 3.1 договору за перший і останній місяці оренди в момент підписання договору (п. 3.2 Договору оренди житла). Подальша орендна плата сплачується орендарем щомісячно, авансовим платежем до 20 числа поточного місяця за наступний. Факт сплати підтверджується у додатку № 1 до договору (п. 3.3 договору). Згідно п. 3.5 Договору оренди, окремо від орендної плати орендар зобов`язаний сплачувати наступні експлуатаційні витрати: послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання, внесок на управління будинком, внесок на заходи охорони, модернізації обладнання та консьєржа, інтернет тощо. П. 3.8 Договору сторони встановили, що у випадку закінчення строку його дії, дострокового припинення чи розірвання, орендна плата сплачується та комунальні послуги сплачуються/компенсуються по день фактичної передачі об`єкта орендарем орендодавцю за актом прийому-передачі. Відповідно до п. 5.1 Договору оренди житла, передача об`єкта в оренду здійснюється 19.12.2021 та оформлюється актом прийому-передачі. Повернення об`єкта здійснюється в день припинення (дострокового розірвання) договору та оформлюється складанням і підписанням акту прийому-передачі (п. 6.6 договору). Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 19.12.2022 (п.п. 6.1, 8.1, 8.2 договору). Строк оренди відраховується з дня підписання акту прийому-передачі (п. 6.2. договору). Відповідно до п. 4.1 Договору, орендодавець зобов`язаний передати орендарю квартиру у строк не пізніше 19.12.2021. П. п. 2.2 та 3.6 сторони договору оренди житла від 19.12.2021 визначили стан квартири на момент передачі та зафіксували показання лічильників. П. 5.1 договору встановлено, що передача об`єкта в оренду здійснюється 19.12.2021 та оформлюється актом прийому-передачі. Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що між сторонами договору оренди житла від 19.12.2021 [PERSON] , як наймачем, та [PERSON] , як наймодавцем, склалися фактичні відносини найму (оренди) квартири, що є предметом договору. Оцінюючи надані сторонами докази на предмет визначення дати виникнення орендних відносин, суд,

Outcome: partial