Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

17 жовтня 2023 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. Одночасно з позовною заявою позивачка [PERSON] подала заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 07 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис № 1093, яким запропоновано стягнути з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 788,35 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 11 лютого 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61217127). Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.03.2020 року у межах виконавчого провадження № 61217127 виконавцем звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує у ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22. Про факт існування оскаржуваного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження позивачка дізналась з веб-сайту «Дія» та ознайомилася з ним, а також з іншими документами виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження. Позивачка вважає виконавчий напис № 1093, вчинений 07 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Так, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність між сторонами спору стосовно заборгованості. Нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Також нотаріусом не було враховано, що наданий банком кредитний договір не посвідчений нотаріально, відтак він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи наведене, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві позивачка просила розглянути справу без її участі. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 19 жовтня 2023 року задоволено заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову у даній справі та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 61217127, відкритому на підставі виконавчого напису № 1093, вчиненого 07 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того, витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. належним чином завірені матеріали, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження не зверталися. На день ухвалення рішення у справі відповідач відзив на позов не подав. Треті особи письмових пояснень до позову не подавали, витребувані докази суду не надано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Судом встановлено, що 07 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис за р.№ 1093, яким стягнуто зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 9 788,35 грн. 11 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження № 61217127 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису, боржником у якому є [PERSON] , а стягувачем - ТОВ «Фінфорс». Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 12 березня 2020 року у виконавчому провадженні № 61217127 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, а саме: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п. 3 Глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, про визнання не чинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Таким чином, вчинення приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису від 07 лютого 2020 року за р.№ 1093 на підставі кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінфорс», який не був посвідчений нотаріально, є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року (справа № 910/10374/17). Належних та допустимих доказів того, що приватному нотаріусу були подані відомості про безспірність суми кредитної заборгованості, суду надано не було. Водночас, ця обставина мала бути перевірена приватним нотаріусом перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 23.01.2018 року (справа № 310/9293/15ц), вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1610,40 грн. (1073,60 грн. за подання позовної заяви + 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved