Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №00240-11/2021 в розмірі 32000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. суми заборгованості за кредитним договором; 22000,00 грн. суми заборгованості за відсотками, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №00240-11/2021, вказаний кредитний договір було укладено шляхом підписання відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №00240-11/2021 у розмірі 32000,00 грн., Позивач вказує, що до цього часу відповідач не виконав свого зобов`язання, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим вимушений звернутись з даним позовом до суду. 30 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами, отримана відповідачем особисто 16.10.2023 року, станом на дату ухвалення рішення, відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору, Згідно п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису або електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №00240-11/2021, з електронним підписом одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. строком на 30 днів до 30.11.2021 року зі сплатою процентів у розмірі 2,5% на добу. (а.с. 6-7). Згідно із пунктом 6.1 Договору, цей Договір укладений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». У пункті 7 Договору зазначено особисті дані відповідача, його номер телефону та рахунок позичальника, а також дані електронного підпису. Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача за кредитним договором №00214-11/2021, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] від 01 листопада 2021 року підтверджується долученою до матеріалів справи Довідкою, зі змісту якої вбачається факт перерахування суми грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. на номер картки, яка відповідає номеру картки, зазначеної у п. 7 кредитного договору №00214-11/2021. (а. с. 18) Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісними кредиторами та відповідачем кредитних договорів, шляхом використання електронного підпису одноразового ідентифікатору, умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками про переказ грошових коштів на картку позичальника. Як вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено Договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Кредитним договором №00240-11/2021 від 01.11.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] .. Факт передачі прав вимоги та виконання умов Договору факторингу №21092022 підтверджується Актом прийому - передачі Реєстру Боржників та Реєстром боржників від 21 вересня 2022 року, який підписано сторонами Договору факторингу, та квитанцією про зарахування коштів на користь ТОВ «ФК «Інвеструм». Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. (ч.1 ст.1051 Цивільного кодексу України) При цьому, за змістом ч.2 ст.1051 Цивільного кодексу України при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не можу ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними та допустимими доказами. (ч.2 ст.58, ст.59 Цивільного процесуального кодексу України) Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що правова природа договору та визначені в договорі істотні умови договору не суперечать принципу добросовісності і його наслідком не є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду відповідача, в той же час неможливість виконання грошового зобов`язання не звільняє від відповідальності боржника, а враховуючи, що предметом укладеного між сторонами договору є саме отримання грошових коштів з метою задоволення власних потреб відповідача, при цьому позивач належним чином виконав договірні зобов`язання в частині передачі грошових коштів, тобто кожна із сторін була вільною в укладенні договору та досягла бажаного при його укладені. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договорів в частині своєчасного повернення грошових коштів, на час звернення позивача до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позик, грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернув, в порядку ст.1051 Цивільного кодексу України, відповідач не заявляв вимог з приводу оспорювання договору, тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором 00240-11/2021 суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10000,00 грн. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач окремо просить стягнути з відповідача на свою користь відсотків за кредитним договором №00240-11/2021 у розмірі 12000,00 грн.. Як зазначалось вище, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти за користування грошовими коштами мають сплучуватись позичальником з моменту отримання грошових коштів і до закінчення дії договору позики, в даному випадку до дати повернення грошових коштів, після закінчення дії договроу, позикодавець має право нараховувати відсотки встановлені ст. 625 ЦК України. Згідно умов кредитного договору №00240-11/2021 від 01 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. зі строком надання позики 30 днів, тобто до 30.11.2021 року, з процентною ставкою/день 2,5 %, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 17500,00 грн. Згідно з п. 2.5 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. За допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору відповідачем [PERSON] складена заявка від 08.12.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, оформленої як Додаткова угода №3 до Договору про надання фінансового кредиту №00240-11/2021 від 01.11.2021 року, відповідно до якої, сторони погодили відстрочити виконання за Договором на 7 днів, тобто до 14.12.2021 року. Будь - які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 19500,00 грн. (а. с. 9) При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 08.12.2021 року відповідач сплатив суму у розмірі 2100,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. Також, за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору відповідачем [PERSON] складена заявка від 09.12.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, оформленої як Додаткова угода №3 до Договору про надання фінансового кредиту №00240-11/2021 від 01.11.2021 року, відповідно до якої, сторони погодили відстрочити виконання за Договором на 7 днів, тобто до 15.12.2021 року. Будь - які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 19750,00 грн. (а. с. 10) При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 09.12.2021 року відповідач сплатив суму у розмірі 2100,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. Крім того, 16.12.2021 року за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору відповідачем [PERSON] складена заявка від 16.12.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, оформленої як Додаткова угода №3 до Договору про надання фінансового кредиту №00240-11/2021 від 01.11.2021 року, відповідно до якої, сторони погодили відстрочити виконання за Договором на 14 днів, тобто до 29.12.2021 року. Будь - які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 19750,00 грн. (а. с. 11) При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 09.12.2021 року відповідач сплатив суму у розмірі 3500,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. Також, за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору відповідачем [PERSON] складена заявка від 30.12.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, оформленої як Додаткова угода №3 до Договору про надання фінансового кредиту №00240-11/2021 від 01.11.2021 року, відповідно до якої, сторони погодили відстрочити виконання за Договором на 7 днів, тобто до 05.01.2022 року. Будь - які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 19750,00 грн. (а. с. 11) При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 30.12.2021 року відповідач сплатив суму у розмірі 2100,00 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. З огляду на викладене, відсотки по кредитному договору №00240-11/2021 від 01 листопада 2021 року закористування грошових коштів мають бути сплачені відповідачем на користь позивача за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 рік, оскільки за умовами додаткових договорів, будь - які нарахування за кредитним договором на час відстрочення зобов`язання були призупинені. Також, згідно п. 1 Додаткової угоди, сторони погодили суму заборгованості у розмірі 19750,00 грн., яка складається з 10000,00 грн. тіла кредиту та 9750,00 грн. нарахованих відсотків. За наведених обставин, враховуючи умови кредитного договору, слід дійти висновку, що позичальник мав сплачувати позикодавцеві відсотки у розмірі 250,00 грн. (2,5% від суми кредиту) кожного дня з дати отримання позики 01 листопада 2021 року до дати повернення грошових коштів (30 листопада 2021 року) таким чином, сума грошових коштів за відсотками яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача, з урахуванням додаткових договорів становить 9750,00 грн. При цьому, слід звернути увагу, що відповідачем, в рахунок погашення заборгованості було сплачено на рахунок позивача суму грошових коштів у розмірі 7700,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по договору та викладеної інформації у заявках на відстрочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору №00240-11/2021 від 01 листопада 2021 року, при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язань Клієнта, Товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту. Таким, чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за договором №05146-12/2021 від 06 грудня 2021 року у розмірі 2050,00 грн. (9750,00 грн. (розмір відсотків які відповідач мав сплатити за договором з урахуванням додаткових договорів) - 7700,00 грн. (сплачені грошові кошти в рахунок погашення заборгованості). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує до стягненню з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №00240-11/2021 у розмірі 12050,00 грн., з яких: 10000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 2050,00 грн. суми заборгованості за відсотками. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1478,53 грн., відповідно пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи наведене та

Outcome: partial