Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

10.10.2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити\~ факт її спільного постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , що помер [INFO] , на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказано, що [INFO] помер син заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, зокрема на частину квартири. З метою прийняття спадщини після смерті сина, вона звернулася до приватного нотаріуса, яким було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини. Натомість заявниця вказує, що фактично з жовтня 2004 року та на момент своєї смерті син проживав із заявницею за її зареєстрованим місцем проживання, оскільки мів 1 групу інвалідності, потребував постійного догляду, медичного обстеження та лікування. Заявниця турбувала про сина та після його смерті організувала його поховання та всі ритуальні послуги. Заявниця вважала, що прийняла спадщину після смерті сина фактично, тому за оформленням спадщини в шестимісячний термін після смерті спадкодавця не зверталася. Отже, у зв`язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного факту. 12.10.2023 року відкрито окреме провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявниця надала суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, вказала, що заявлені вимоги підтримує. Причини неявки представника заінтересованої особи суду невідомі. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі \~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] в м. Новоград-Волинський ( перейменовано - м. Звягель) помер [PERSON] , [INFO] /а.с.10/, син заявниці у справі/а.с.8/, після смерті якого відкрилася спадщина за законом/а.с.16/. Спадкоємцем за законом першої черги померлої є заявниця у справі, яка звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців судом не встановлено/а.с.12,13/. Так, приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті сина - [PERSON] у зв`язку з з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини /а.с.11/. З копії паспорта заявниці [PERSON] та Витягу з реєстру територіальної громади слідує, що зареєстрованим місце її проживання була адреса : [ADDRESS] /а.с.6,7/. Згідно до інформаційної довідки відділу ведення реєстру ТГ ЦНАП від 08.09.2023 року [PERSON] на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] /а.с.14/. Разом з цим, з акту обстеження депутата міської ради від 15.09.2023 року вбачається, що [PERSON] , що помер [INFO] постійно проживав за адресою; [ADDRESS] з жовтня 2004 року по день своєї смерті. Дану інформацію встановлено з пояснень свідків: [PERSON] - сусідки, та [PERSON] - сімейного лікаря/а.с.15/. Як вбачається зі змісту заяви та встановлено судом, син заявниці тяжко хворів, з 02.12.2013 року мав першу групу інвалідності, у зв`язку з чим потребував постійного стороннього догляду/а.с.18,19/, який здійснювала заявниця у справі/а.с.20/. Так, ст. 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, \~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи, судом достовірно встановлено, що заявниця до дня смерті свого сина, тобто на момент відкриття спадщини, спільно постійно проживали однією сім`єю за місцем своєї реєстрації.. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження наданими доказами, а також, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved