Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

08.09.2023 директор Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» Трохимець В.П. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаської міської філії матеріальну шкоду у розмірі 9\~672,65 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.01.2019 ПАТ «Черкасиобленерго» здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має права і обов`язки Оператора системи розподілу, отже у власності Оператора системи розподілу знаходять мережі електропередачі (лінії ПЛ, КЛ, та ТП і РП). 18.02.2023 близько 17:01 години [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 217230, реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Різдвяна, 102 проявив неуважність не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням авто внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода і було пошкоджено (збито) з/б лінійну опору лінії електропередачі № 39 по вул. Різдвяна ПЛ-0,4 кВ Л-1 в ст. Лазо від ТП-51, яка належить Черкаській міській філії ПАТ «Черкасиобленерго». 16.05.2023 під час розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси адміністративної справи стосовно водія [PERSON] було встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.05.2023 по справі № 711/1193/23. На ремонт та відновлення з/б опори лінії електропередачі № 39 по вул. Різдвяна ПЛ-0,4 кВ Л-1 в ст. Лазо від ТП-51 Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго» були витрачені кошти, а саме: 8 686,80 грн. на виконання робіт по кошторису; 500,98 грн. на відключення електроустановки: 484,87 грн. на підключення електроустановки. Отже, Черкаській міській філії ПАТ «Черкасиобленерго» завдано збитків на загальну суму 9 672,65 грн. 20.03.2023 [PERSON] надіслано лист-вимогу та запропоновано в місячний термін перерахувати вказану суму коштів згідно рахунку № 170 від 20.03.2023, проте дана вимога відповідачем була проігнорована. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» за довіреністю Махаринець В.І. не з`явилася, до початку розгляду справи подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2023 близько 17:00 години водій [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки ВАЗ 217230, реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Різдвяна, 102 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2023 по справі № 711/1193/23, яка набрала законної сили 29.05.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено (збито) з/б лінійну опору лінії електропередачі № 39 по вул. Різдвяна ПЛ-0,4 кВ Л-1 в ст. Лазо від ТП-51, яка належить Черкаській міській філії ПАТ «Черкасиобленерго». Відповідно до кошторисної документації на ремонт та відновлення пошкодженої опори Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго» було витрачено 9\~672,65 грн. 20.03.2023 за місцем проживання відповідача, позивачем було направлено вимогу про відшкодування завданої матеріальної шкоди в добровільному порядку. Однак на час розгляду справи відповідачем шкоду не відшкодовано. Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 9\~672,65 грн. підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено факт скоєння [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбулося пошкодження електроопори, належної позивачу, розмір завданої шкоди та причинний зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та завданою позивачу шкодою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved