Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Федяєв С.В., звернувся до суду із позовом про стягнення боргу з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.05.2019 між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» був укладений кредитний договір № 4044757 від 25.05.2019, предметом якого було надання споживчого кредиту на суму 12 000,00 грн терміном з 25.05.2019 до 15.06.2019. Згідно договору ТОВ «МІЛОАН» надає [PERSON] грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (Сума кредиту становить 12 000.00 грн. у валюті: українська гривня), а [PERSON] зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити комісію за надання кредитом та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом:15.06.2019) термін та виконання інших зобов`язань у повному обсязі на умови та в строки /терміни ,що визначені Договором. У подальшому право вимоги за цим договором було відступлене ТОВ "Кредит -Капітал", яке згідно з договором про відступлення права вимоги від 01.07.2022, відступило права вимоги за кредитними договорами ТОВ "Компані Фінанс". В свою чергу договором про відступлення права вимоги від 01.07.2022 право вимоги за кредитним договором №4044757 від 25.05.2019 перейшли до [PERSON] . Отже з 01.07.2022 належним Кредитором за Кредитним Договором №4044757 від 25.05.2019 є саме [PERSON] , саме він має право вимоги до [PERSON] . Станом на 26.09.2023 умови кредитного договору № 4044757 від 25.05.2019 [PERSON] досі не виконала. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача йо свою користь за кредитним договором №4044757 від 25.05.2019, сукупну вартість кредиту, що становить 16 284.00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 3% річних у сумі 2 093,00 грн., інфляційні втрати - в сумі 8 443,58 грн. та витрат на правничу правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. 13 листопада 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що пред`явлені позовні вимоги, повністю не визнає, повністю заперечую проти задоволення позову, та вважає, його таком, що не підлягає задоволенню входячи з наступного. Всупереч наведеним у позовній заяві твердженням, 25.05.2019 між [PERSON] та TOB «МШОАН» не був укладений кредитний договір № 4044757 від 25.05.2019, предметом якого начебто було надання споживчого кредиту на суму 120000 грн. терміном з 25.05.2019 по 15.06.2019. TOB «МШОАН» не надавало позивачу грошові кошти у сумі, що становить 12000 грн., а остання не зобов`язувалася повернути наданий кредит. TOB «МІЛОАН» не є банком, як зазначено в позовній заяві. Банк не виконував зобов`язання за кредитним договором, а вона умови договору не повинна була виконувати, та не повинна здійснювати погашення заборгованості. Також позивач не ознайомлювалася з Графіком розрахунків та не укладала кредитного договору. Оскільки 25.05.2019 між [PERSON] та TOB «МІЛОАН» не був укладений кредитний договір № 4044757 від 25.05.2019, то право вимоги за цим договором не було відступлено TOB «Кредит Капітал», яке не відступало право вимоги за кредитними договорами TOB «Компані Фінанс», відповідно право вимоги за кредитним договором не переходило до [PERSON] . Отже, станом на дату написання позовної заяви [PERSON] не мав право стягувати з неї заборгованість по кредитному договору, оскільки вказаного кредитного договору вона не укладала, а коштів не отримувала. У позові позивач вказує, що відповідно до розрахунків, що додаються до позовної заяви, розмір 3% річних за період з 15.06.2019-26.09.2023 становить 2093,00 грн. Вказані нарахування є протизаконними, оскільки кредитного договору [PERSON] не укладала, а коштів не отримувала, а стягувати заборгованість поза межами кредитного договору, який не було укладено є протизаконним. Відповідач вважає, позов безпідставним необґрунтованим та просить у його задоволенні відмовити повністю, застосувати до нього строк позовної даності, оскільки позовну заяву про стягнення заборгованості позивачем подано до суду у вересні 2023 p., а кредитний договір № 4044757 начебто було укладено 25.05.2019 та діяв він з 25 травня 2019 року по 15 червня 2019 pік. Також зазаначеє, що у п. 10 Кредитного договору відсутні підписи Позичальника та Позикодавця. [PERSON] штучно зробили боржником по неіснуючому кредитному договорі, який вона не укладала та ніколи не бачила. [PERSON] здійснив підробку документів та неправомірно хоче стягнути з неї заборгованість по неіснуючому кредитному договору. У судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Викладені у позові вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в останньому. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розглядом справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розглядом справи не надходило. Заперечення щодо позовних вимог викладені у відзиві. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2019 між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» був укладений кредитний договір № 4044757 від 25.05.2019, предметом якого було надання споживчого кредиту на суму 12 000,00 грн терміном з 25.05.2019 до 15.06.2019 (а.с. 5-9). Згідно договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надало [PERSON] грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (Сума кредиту становить 12 000.00 грн. у валюті: українська гривня), а [PERSON] зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити комісію за надання кредитом та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом:15.06.2019) термін та виконання інших зобов`язань у повному обсязі на умови та в строки /терміни ,що визначені Договором. Договір було укладено у електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на особистому вебсайті miloan.ua (а.с. 6). Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі терміни. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 12 000,00 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням (а.с. 10). В свою чергу, відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] умови договору не виконала, не здійснювала погашення заборгованості. Відповідно до договору №4044757 від 25.05.2019 в п.1.7 вказано що розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиноюцьогоДоговору, заборгованість становить 16 284,00 грн ( а.с. 8). Відповідно договору відступлення прав вимоги № 41-МЛ від 01.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило права вимоги за кредитним договорам Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал». Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», згідно з договором про відступлення права вимоги від 01.07.2022, відступило права вимоги за кредитним договорам Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» (а.с. 20-21). 01.07.2022 право вимоги за кредитним договором №4044757 від 25.05.2019 на підставі договору відступлення права вимоги № 01/07 від 01 липня 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» перейшло до [PERSON] (а.с. 11-13). Станом на 26.09.2023 умови кредитного договору № 4044757 від 25.05.2019 [PERSON] досі не виконала. Відповідно до реєстрів боржників наданих до договрів відступлення до аозивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16284,00 грн 13-19, 22-29). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, внаслідок укладення декількох договорів відступлення до [PERSON] перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором №4044757 від 25.05.2019. На підставі викладеного, оскільки відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором №4044757 від 25.05.2019, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 16284,00 грн. Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, наданим стороною позивача, з яким суд погоджується, за період з 15.06.2019 до 26.09.2023 інфляційні втрати складають 8443,58 грн., 3% річних 2093,00 грн. (а.с. 7). З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором №4044757 від 25.05.2019 у сумі 16 284,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 8443,58 грн., три відсотки річних в розмірі 2093,00 грн, а всього 26 820,58 грн. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. [PERSON] є інвалідом II групи з дитинства, що підтверджується копії довідки серія МСЕ № 091249 від 28.08.2002 (а.с. 33). Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач відповідно до норм п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. При цьому, суд враховує, що за змістом положень ст. 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. У даній справі позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами ( витягом з договору № 20-06/07/2023 від 06.07.2023 про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт від 20.09.2023, квитанцією до прибуткового касового ордера № 15 від 20.09.2023) На підставі вимог статей 137, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджені відповідними документами, у розмірі 5 000,00 гривень .

Outcome: approved