Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із позовними вимогами про зняття арешту з нерухомого майна. У листопаді 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із уточненою позовною заявою із позовними вимогами до [PERSON] , третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса),\~відповідно до яких просили: 1) зняти арешт накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АН № 366497 від 11.03.2008 року на житловий будинок адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження: 37008401 від 02.04.2008 року); 2) виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкт обтяження житловий будинок адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження 6925927 від 02.04.2008 року); 3) зняти арешт накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АН № 366497 від 11.03.2008 року на житловий будинок адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження: 37008332 від 18.03.2008 року); 4) виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкт обтяження житловий будинок адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження 6809301 від 18.03.2008 року, архівний номер 6738320). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі посилаються на те, що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є власником\~житлового будинку,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на підставі свідоцтва про спадщину за законом серії НОІ № 382361 від 28.02.2002 року, виданого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н. М., та зареєстровано у реєстрі під № 4-576 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] . Потенційними спадкоємцями, які прийняли спадщину і не відмовились від неї, є позивачі [PERSON] та [PERSON] . Так у Малиновській державній нотаріальній конторі у місті Одесі наявна спадкова справа № 20г/2019 відносно майна [PERSON] . На прийомі у державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Михальової Л. І., позивачам було повідомлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , перебуває під арештом, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: AН № 366497 від 11.03.2008 року, що, в свою чергу, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. 30.01.2023 року [PERSON] звернулась до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з майна, відповідно до якої просила: 1) зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АН № 366497 від 11.03.2008 року на житловий будинок адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження: 37008401 від 02.04.2008 року); 2) зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АН № 366497 від 11.03.2008 року на житловий будинок адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження: 37008332 від 18.03.2008 року). 07.03.2023 року у відповідь на вищевказану заяву, Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відомості про відкриття виконавчих проваджень стороною за яким є [PERSON] не виявлені. На примусовому виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження BП № 34735790 з виконання виконавчого листа № 1186 виданого Приморським районним судом м. Одеси від 06.04.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 141400, 00 грн. За вищевказаним виконавчим провадження боржником є [PERSON] , а стягувачем є [PERSON] . В рамках виконавчого провадження ВП № 24735790 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: AН №366497 від 11.03.2008 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] , а саме на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (за відомостями, які містились у КП «ОМБТІ та РОН»). З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] не був стороною виконавчого провадження ВП № 24735790, проте, на зазначений житловий будинок, з невідомих підстав, накладено арешт постановою AH № 366497 від 11.03.2008 року. Також варто зауважити, що виконавче провадження ВП № 24735790 завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до інформації, отриманою за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що у реєстрі наявні два номеру запису про обтяження, а саме № 37008401 та № 37008332, які внесені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: AH № 366497 від 11.03.2008 року. Отже до реєстру, з однієї підстави, внесені два обтяження. Позивачі вважають, що арешт на житловий будинок адресою: [ADDRESS] , накладений на постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АН № 366497 від 11.03.2008 року підлягає зняттю. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. Представник позивачів надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~ Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~ При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника\~\~позивача, що відповідає положенням\~ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено,\~щона примусовому виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження BП № 34735790 з виконання виконавчого листа № 1186 виданого Приморським районним судом м. Одеси від 06.04.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 141400, 00 грн. За вищевказаним виконавчим провадження боржником є [PERSON] , а стягувачем є [PERSON] . В рамках виконавчого провадження ВП № 24735790 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: AН №366497 від 11.03.2008 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] , а саме на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (за відомостями, які містились у КП «ОМБТІ та РОН»). Також Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відомості про відкриття виконавчих проваджень стороною за яким є [PERSON] не виявлені. Відповідно до інформації, отриманою за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що у реєстрі наявні два номеру запису про обтяження, а саме № 37008401 та № 37008332, які внесені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: AH № 366497 від 11.03.2008 року. Отже до реєстру, з однієї підстави, внесені два обтяження. Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом серії НОІ № 382361 від 28.02.2002 року, виданого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н. М., та зареєстровано у реєстрі під № 4-576, спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно зокрема, на житловий будинок [ADDRESS] . У Малиновській державній нотаріальній конторі у місті Одесі наявна спадкова справа № 20г/2019 відносно майна [PERSON] . Таким чином, потенційними спадкоємцями, які прийняли спадщину і не відмовились від неї, є позивачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року, визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.\~1ст.\~316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.\~1ст.\~317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з п. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Стаття 39 ч. 1 п. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~40\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» у\~разі закінчення\~виконавчого провадження\~(крім\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~не стягнення\~виконавчого збору\~або витрат\~виконавчого провадження,\~не стягнення\~основної винагороди\~приватним виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В Постанові Верховного Суду від 12.10.2022 року по справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5972св19) зазначено, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Аналогічні висновки\~викладені у\~постановах Верховного\~суду від\~07.07.2021\~року у\~справі №\~3-356/12\~(провадження\~№ 61-5972св19),\~від 03.11.2021\~року у\~справі №\~161/14034/20\~(провадження\~№ 61-1980св21),\~від 22.12.2021\~року у\~справах №\~645/6694/15\~(провадження\~№ 61-18160св19). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. При цьому, згідно із ч.2 ст. 24 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Велика палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі № 755/5072/17 (є публічно доступною у Єдиному державному реєстрі судових рішень) наголошує, що при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не має права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте. Таким чином, арешт, накладений на підставі постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не дозволяє позивачам реалізувати своє право на спадщину. \~\~

Outcome: approved