Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~В ОСОБІ\~ГЕНЕРАЛЬНОГО ДИРЕКТОРА\~Іжаковського Олега\~Валерійовича звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 64602,75 грн., судового збору в розмірі 2102,00 грн. та витрат на правничу допомогу 20000 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 13 жовтня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490925262, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 17 096, 00 грн. зі сплатою 39,99 % річних до 14.10.2019 року. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за вказаним договором кредиту. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги, в тому числі за вказаним кредитним договором. 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 490925262 від 13.10.2014 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 06.10.2020 року має заборгованість в розмірі 64\~602 грн. 75 коп., яка складається з нараховані 3% річних - 1\~512, 75 грн., втрати від інфляції - 2\~909, 61 грн., подвійна облікова ставка НБУ - 3\~406, 91 грн., заборгованість за тілом кредиту - 16\~789, 43 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 19\~008, 38 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку) - 11\~724, 30 грн., заборгованість пені - 9\~251, 37 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2021 року позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 490925262 від 13.10.2014 року в сумі 51 437 (п`ятдесят одна тисяча чотириста тридцять сім) гривень 83 копійки, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 16 789, 43 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 19 008, 38 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку) - 11 724, 30 грн., три відсотки річних - 492, 64 грн.; інфляційні витрати - 423, 08 грн. та розподілено судові витрати. Ухвалою суду від 17.08.2023 року скасовано заочне рішення у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою від 18 вересня 2023 року у справі № 212/8007/20 залучено до участі правонаступника позивача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС». Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Письмово надали відповідь на відзив в якому підтримали позовні вимоги та надали пояснення з приводу відзиву (т. 1; а.с. 227-228). Відповідач та його представниця в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином,подали клопотання про розгляд справи без їх участі. Подали клопотання про розгляд справи без їх участі в позовних вимог просили відмовити у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву просили відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема, зазначили: (а) позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості; (б) суду не надано належних та допустимих доказів щодо видачі кредиту, погашення заборгованості тощо; (в) фінансова послуга надана без відповідного ліцензування; (г) олзмір неустойки значно завищений (т. 1; а.с. 216-218). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Підставою для стягнення коштів представник позивача зазначено кредитний договір укладений між Відповідачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» у вигляді анкети\~заяви на отримання кредиту та кредитний договір № 490925262 від 13.10.2014 року, Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал», якому передували Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, що укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», а також Договір факторингу № 1 від 21.06.2016 року, який укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно з умовами п. 2.1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту\~17 096,05 грн., а згідно п.2.2 вказаного договору фіксована процентна ставка\~39,9 % річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 14.10.2019 року (пункт 2.3 Кредитного договору) (т.1; а.с.11). Відповідно до договору факторингу № 1 від 21.06.2016 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» як Клієнт та ТОВ «Кредитні ініціативи», як фактор в порядку та на умовах визначених цим договором ТОВ «Кредитні ініціативи» за плату придбало у ПАТ «Альфа Банк» право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, що зазначені в Додатку № 1 (т.1; а.с. 24) У відповідності до п. 2.1. Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, що укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів (т. 1; а.с. 25-35). В свою чергу, відповідно до п. 2.1. Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (Первісний кредитор) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне йому право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що до Нового кредитора переходять всі права, які належать Первісному кредитору за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, передбачені умовами Основних договорів (т.1;а.с.50). Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);\~статтею 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Згідно з витягом з додатку № 1-2 до договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, до ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 490925262 від 13.10.2014 року перейшло право вимоги на такі суми: 16 789, 43 грн.- залишок по тілу кредиту; 25 482, 94 грн. залишок по відсотках; 00, 00 грн. - залишок по комісіям; 9 251,40 грн. залишок по пеням і штрафам (т. 1; а.с. 51). За правилами статті 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно статті 1054\~ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. За змістом статті 1056-1 ЦК\~України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 06.10.2020 року має заборгованість в розмірі 64\~602 грн. 75 коп., яка складається: з нараховані 3% річних - 1\~512, 75 грн., втрати від інфляції - 2\~909, 61 грн., подвійна облікова ставка НБУ - 3\~406, 91 грн., заборгованість за тілом кредиту - 16\~789, 43 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 19\~008, 38 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку) - 11\~724, 30 грн., заборгованість пені - 9\~251, 37 грн. (т.1; а.с. 17-23). Відповідно до умов п. 2.1 договору про відступлення права вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, в редакції додаткової угоди до вказаного договору від 17 січня 2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Веста» відступила ТОВ «Вердикт Капітал» всі права за кредитним договором 490925262 від 13.10.2014 року, в тому числі права нараховування відсотків, комісії, неустойки, що передбачені умовами кредитного договору. Згідно із Договором № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023 року, укладеного між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», як первісним кредитором, та ТОВ «ДЕБТФОРС», як новим кредитором, первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора до боржників. Відповідно до витягу з вказаного Реєстру Боржників під № 190 значиться [PERSON] , номер договору 490925262. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України) Згідно частини першої статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У відповідності до частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За правилами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку та, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Відповідно до статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною першою статті 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи з вимог частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати від боржника повернення всієї суми кредиту. При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами, що між Відповідачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», укладено договір у вигляді анкети заяви на отримання кредиту та кредитний договір № 490925262 від 13.10.2014 року. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18), зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Згідно із вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21). Розрахунок заборгованості, як такий, без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням наявності заборгованості та правильності цього розрахунку. Позивач зазначає розмір заборгованості за кредитним договором станом на 06 жовтня 2020 року, при цьому не вказуючи за який період часу дана заборгованість виникла. У розрахунку заборгованості, який міститься у матеріалах справи, взагалі відсутній детальний розрахунок боргу. З цього розрахунку неможливо встановити період заборгованості, а також чи сплачувала відповідач кошти за цим кредитним договором та в якому розмірі. Отже, з долучених до позову документів неможливо встановити, яким чином нарахована заборгованість відповідача у зазначеному розмірі. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Представник позивача у позові та відповіді на відзив виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Будучи обізнаним про те, що сторона відповідача заперечує проти позову та не визнає суму боргу, у тому числі факт видачі кредитних коштів, що підтверджується поданим відзивом на позовну заяву, позивач, разом з тим, не надав доказів на підтвердження позовних вимог, тобто, скористався своїми правами, передбаченим ЦПК України, на власний розсуд. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів, наявності заборгованості у зазначеному розмірі, її розрахунку; враховуючи також, що вимоги про стягнення процентів, пені, 3% річних та втрат, у зв`язку з інфляцією, є похідними, - суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги залишення без задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати слід покласти на сторону позивача

Outcome: dismissed