Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про її народження за №79, вчиненого 05 березня 2019 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач з 2017 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання є одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої в актовому записі про народження була зазначена відповідач, а відомості про батька з невідомих позивачу причин були записані відповідачем відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України з її слів як « [PERSON] ». Так, позивач зазначає, що із березня 2022 року дитина проживає з бабусею [PERSON] , при цьому відсутність інформації про біологічного батька дитини створює перешкоди у нормальному спілкуванні його з дочкою з огляду на його бажання забрати дитину із зони воєнної небезпеки за кордон до Республіки Польща, де фактично проживає він проживає. У зв`язку з такими обставинами позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, але у позові зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи у підготовче судове засідання також не з`явилась, але в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2019 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що 05 березня 2019 року було зроблено відповідний актовий запис за №79. Разом з тим, як убачається зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності\~заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю,\~опікуном, піклувальником\~дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається\~судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц зазначено, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved