Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

11 жовтня 2023 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області до Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , третя особа на стороні відповідача- Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.06.2021 № 831-10/VIII суперечить вимогам ЗУ «Про запобігання корупції» та є таким, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, відтак підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку. Оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Прийняття оспорюваного рішення в умовах реального конфлікту інтересів та допущення [PERSON] порушення вимог ст. 28, ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» підтверджено постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, яке не оскаржувалося та набрало законної сили. Оскільки право користування на земельну ділянку набуте всупереч суспільним інтересам на підставі незаконного рішення, то воно суперечить і інтересам держави і суспільства в цілому, характеризується дефектом волі, зокрема мешканців Софіївської об`єднаної територіальної громади. Прохали позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати рішення Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.06.2021 № 831-10/VIII, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №150 від 01.07.2021, укладений між Софіївською селищною радою Криворізького району Дніпропетровської області та [PERSON] , відомості про право оренди внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 15.09.2021, номер запису про інше речове право 44053577, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2459881712060, стягнути з відповідачів судовий збір. Системою автоматичного документообігу суду дані позовні матеріали розподілено та передано судді Кравченко Н.О. 11.10.2023. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом Криворізької східної окружної прокуратура Дніпропетровської області до Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , третя особа на стороні відповідача- Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17 листопада 2023 року о 09:30 год. Представник позивача-прокурор Бровко Н.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги на підставах, викладених в позові. Відповідачі, третя особа в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відповідно до зворотних повідомлень. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, яке не оскаржувалося та набрало законної сили. Так, згідно постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 встановлено, що відповідно до рішення 1 сесії 8 скликання Софіївської селищної ради від 18.11.2020 року №2-1/VІІІ «Про визнання повноважень новообраних депутатів Софіївської селищної ради» було визнано початок повноважень 26 (двадцяти шести) депутатів Софіївської селищної ради, обраних 25 жовтня 2020 року, серед яких є [PERSON] . [PERSON] , будучи депутатом Софіївської селищної ради VIII скликання, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», публічно не повідомив колегіальний орган в особі Софіївської селищної ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів на пленарному засіданні 19 сесії Софіївської селищної ради VIII скликання під час розгляду 23.02.2022 питання порядку денного № 23 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб ФГ «ЛАЙТМ»», співвласником та співзасновником якого є його близька особа, зять [PERSON] , чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. [PERSON] , будучи депутатом Софіївської селищної ради VIII скликання, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме проголосував «ЗА» на пленарному засіданні 10 сесії Софіївської селищної ради VIII скликання під час розгляду 30.06.2021 питання порядку денного № 23 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду гр. [PERSON] », який є його близькою особою, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Рішенням Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.06.2021 № 831-10/VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду [PERSON] . (а.с.35). Судом встановлено, що на підставі вищевказаного рішення було укладено Договір оренди землі №150 від 01.07.2021 між Софіївською селищною радою та [PERSON] , згідно якого передано в оренду земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1225283800:04:001:0053, площею 0,20 га , вартістю 534440 грн, що розташована на території Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області. (а.с.35об-37). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2023 передано в оренду земельну ділянку за кадастровим номером 1225283800:04:001:0053, площею 0,20 га. на 49 років до 01.07.2070 згідно договору № 150 , виданому 01.07.2021 (а.с.40-41). Листом вих. № 04/60-5085 вих-23 від 21.09.2023 керівником Криворізької окружної прокуратури Р.Шелестом повідомлено Софіївську селищну раду про виявлення та самостійного вживання заходів претензійно-правового характеру щодо припинення дії договору оренди землі (а.с.37об-39). Згідно копії відповіді на вищезгаданий лист в.о.селищного голови Людмилою Назаренко від 26.09.2023 № 2420 повідомлено про те, що селищна рада вживати заходи не буде (а.с.39об). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції статті, яка діяла на час вчинення правопорушення) близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта. Статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Разом з тим у частині другій статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Відповідно до пункту 1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 № 839 (далі - Методичні рекомендації) «... депутат сільської ради в силу приписів статті 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якщо розгляд, підготовка чи прийняття рішення радою з певного питання утворює конфлікт інтересів у такого депутата, зобов`язаний самостійно публічно оголосити про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Контроль за дотриманням цих вимог, надання консультацій та роз`яснень покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою». За частиною другою статті 35 Закону член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу. Згідно з частиною першою статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі №442/730/17 назвала помилковими висновки судів попередніх інстанцій, щодо відсутності підстав для скасування прийнятого рішення, де голос особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не був вирішальним та не вплинув на правомірність прийняття цього рішення, а також, що чинним законодавством не передбачено необхідності безумовного скасування рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого за наявності конфлікту інтересів. Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому. За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі № 459/2673/16 у подібних правовідносинах, оскільки у ньому міститься помилковий висновок, що наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятих рішень колегіального органу, а лише у визначених законом випадках може вплинути на втрату правомочності органу. Така ж позиція Верховного Суду відображена й у постанові від 16.10.2019 у справі 445/2346/16-ц. Крім того, Верховний Суд у постанові суду від 31.10.2018 у справі №810/2500/16 звертає увагу на помилковість висновку, що стаття 67 Закону України «Про запобігання корупції» не містить імперативного припису про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки, альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним, у порядку, встановленим процесуальним законом. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 у справах № 237/2574/17, № 237/2242/17. У свою чергу, відповідно до висновку Консультативної ради європейських суддів від 10.11.2017 №20 однакове та уніфіковане застосування закону зумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність. Оскільки рішення Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 831-10/VIII від 30.06.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду [PERSON] », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано із земель комунальної власності в оренду [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 0,20 га, кадастровий номер 1225283800:04:001:0053 прийнято в тому числі за участі депутата Софіївської селищної ради Заскоки О.Л. в результаті корупційних адміністративних правопорушень, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для визнання незаконним та скасування вищевказаного рішення. Одночасно, зважаючи на те, що запис про державну реєстрацію речових прав прийнято уповноваженим органом на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке підлягає до скасування, суд приходить до висновку, що укладений договір оренди землі № 150 від 01.07.2021 укладений між Софіївською селищною радою Криворізького району Дніпропетровської області та [PERSON] , відомості про право оренди внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 15.09.2021, номер запису про інше речове право 44053577, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2459881712060 підлягає визнанню недійсним. Щодо повноважень прокурора на звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне. Так, керівник Криворізької східної окружної прокуратури звернувся до суду з позовом самостійно в інтересах держави виступаючи позивачем у даній справі. Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 ЦПК України. Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005 року, заява 61517/00, пункт 27). Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 ч. 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру". Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 цього Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави". Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналіз ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва. З матеріалів позову встановлено та прокурором обґрунтовано належними та достатніми доказами в чому, на його думку, полягає порушення оспорюваного рішення про надання земельної ділянки та державна реєстрація прав власності на підставі вказаних рішень інтересам держави, а також в чому полягає таке порушення, необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також обґрунтовано підстави звернення до суду, з наданням належних доказів, які би підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Прокурором встановлено, що Софіївська селищна рада неналежним чином здійснює захист інтересів територіальної громади, вважає, що така сама порушила вимоги закону, крім цього, в системі органів державної влади відсутній орган, уповноважений на оскарження рішень органів місцевого самоврядування. Тому прокурор відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України є самостійним позивачем в інтересах держави у справі. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що прокурором було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень та такі його доводи не були спростовані належними та допустимими доказами відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача 1 на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви 4294 (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири) гривні 40 копійок, враховуючи можливість самостійно усунути порушення, виконавши свої обов`язки, про що було Криворізькою східною окружною прокуратурою направлено листа та на який отримано відмову у виконанні, відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, якою зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Гр. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягався, будь яких порушень саме з його боку судом не встановлено.

Outcome: approved