Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Представник заявника звернулась до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначила, що 23.11.2023 [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу (діагноз): гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії.\~ У судовому засіданні лікар\~психіатр підтримала заяву, прокурор зазначила, що [PERSON] несе загрозу не тільки для себе, але і для оточуючих, тому не заперечувала проти задоволення заяви, адвокат заперечувала проти її задоволення, вважала, що госпіталізація наразі не потрібна достатньо амбулаторного лікування, сама [PERSON] підтвердила обставини своєї поведінки на передодні госпіталізації та зазначила, що готова лікуватися вдома. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.\~14\~Закону\~України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.ч. 2-5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. У судовому засіданні було встановлено, що 23.11.2023 [PERSON] була госпіталізована до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. При обстеженні її психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим вона: скаржилася на дратівливість, знижений настрій з причини конфлікту з матір?ю. Була напружена, гнівлива. Говорила гучним голосом, темп мови нерівний. У бесіді швидко відволікалася, перескакувала з теми на тему. Настрій знижений, дратівлива. Фіксована на ситуації конфлікту, вважала, що матір не хоче дати їй спокійно жити. Відзначала, що пропонувала матері примирення, однак вона відмовлялася, натомість хоче контролювати кожен її крок. Емоційно не стійка. Афективно заряджена на адресу матері. Вважала, що матір хоче її «контролювати в усьому». Галюцинаторну симптоматику заперечувала, поведінкою не виявляла. Увага не стійка, Мислення з різноплановістю, прискорене. Інтелект відповідно до отриманого досвіду. Суїцідальних думок не висловлювала. Критика до свого стану порушена. [PERSON] поставлено діагноз\~ гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії.\~ Відповідно до епікризу з історії хвороби № 4875/2022 на стаціонарному лікуванні у КП «ДБКПД» ДОР 12 центр по самозведенню перебувала на лікуванні [PERSON] з 01.07.2022 по 06.09.2022, у відділенні була: напружена, метушлива. Говорила тихим голосом темп мов не рівний, У бесіді швидко відволікалася, перескакувала з теми на тему. Настрій знижений, дратівлива. Фіксована на неприємних хворобливих відчуттях. Емоційно неадекватна. Висловлювала маячні ідеї відносин на адресу матері, свекрухи. Вважала, що вони хочуть забрати в неї дитину. Увана не стійка. Галюцінаторну симптоматику заперечувала, казала, що «не може зібратися з думками». Мислення паралогічне, різнопланове, [PERSON] відповідно до отриманого досвіду. Суїцидальних думок не висловлювала. Критика до свого стану порушена. В зв`язку з порушенням стану (правобічна нижнечасткова пневмонія) переведена у ВАІТ. Хвора знаходилася на лікуванні у ВАІТ з 17.07.2022 по 25.07.2022. Також, [PERSON] у відділенні була: в свідомості. Мовний контакт малопродуктивний. Загальномовна. На прості запитання відповідала за бажанням, частково по суті. Мова тиха, малозрозуміла. Міміка бідна, застигла. В розмову вступала охоче. Орієнтована на місці, особистості, приблизно в часі. Метушлива у ліжку, перебирала ногами та руками у ліжку. Хода дрібними шагами. Інструкції виконувала після повторів. Відмовлялася від їжі, пила воду. Стан не оцінювала. Температура тіла була 37,6 [PERSON] . Зниженого харчування. Шкіра бліда. Синці на гомілках, колінах. Дихання через ніс задовільне. В легенях везикулярне, жорстке, ослаблене в нижніх відділах, хрипів немає. ЧДР-16 в хв. Тони серця ритмічні, приглушені. АТ 130/80 мм.рт.ст. ЧСС-130 в хв. Губи, язик сухі. Живіт м`який, безболісний. Печінка +1.0 см. Селезінка не пальпується. Симптом Пастернацького негативний з обох боків. Менінгіальних знаків не має. Тремор губ, пальців рук, нижніх кінцівок. Сечевипускання самостійне. При виписці [PERSON] була: спокійна, впорядкована. Орієнтована всебічно, вірно. На запитання відповідала правильно. Інструкції виконувала. Активної психосимптоматики не виявляла. Виписана із відділення у супроводі матері. З копії направлення на госпіталізацію встановлено, що зі слів матері [PERSON] її стан погіршився, останній місяць вона кидалася з ножем, викидала побутові предмети з вікна на людей, залила всю квартиру олією. Декілька разів викликали поліцію. Часто були зорові та слухові галюцінації, ліки не приймала. Скарги сусідів. Шкіра в множинних пошкодженнях, травмах. Доставлена до лікарні в кайданках. В легенях везикулярне дихання, тони серця ритмічні м`який, б/б фізичне відправлення в нормі. Свідомість ясна, контактна в бесіді, активна, мова потипу монолога, агресивна, нецензурно лаялася. Були маяні висловлювання. Увага не переключалася. Мислення паралогічне. Навичками самообслуговування володіла, але не користувалася. Розлади мислення та сприйняття. Критика відсутня. Відповідно до заяви матері\~ [PERSON] зазначено, що вона просила госпіталізувати свою доньку в лікарню у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Вдома вона все била, ламала, викидала в вікно, в коридор, до під`їзду продукти, електроні прилади. Коли мати приходила з роботи, то мила підлогу на якій була розкидана їжа, це повторювалося не один раз. [PERSON] в вікно викидала сковорідки з готовою їжею, кастрюлі, кришки, чайник, розбивала весь кухонний посуд, побила скло на меблях та дверях, столики та ніжки. Грозилася якщо побачить що мати їй подсипить якісь ліки в їжу, то вона отруїться сама або отруїть мати та погрожувала ножем. Лікар-психіатр Шелуденко М.О. підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що [PERSON] необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.\~ Згідно\~Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016\~судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому\~статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями\~29,\~55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.\~ Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди.\~ Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. В зв`язку із чим, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене та

Outcome: approved