Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з даною\~позовною заявою\~до відповідача,\~в якій\~просила постановити\~рішення про\~усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Лебедині, Сумської області. Вимоги [PERSON] мотивовані тим, що з травня 2015 вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , її сином [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , разом вели спільне господарство, вона здійснювала за ними догляд, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі, оскільки [PERSON] являвся інвалідом І групи, [PERSON] - інвалідом ІІІ групи, а сама [PERSON] за станом здоров`я також потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті [PERSON] вона за власний рахунок здійснила її поховання та залишилася проживати разом з [PERSON] , оскільки про це просила сама [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв від матері [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса, до складу якої ввійшло домогосподарство, розташоване по [ADDRESS] , але свідоцтво про право на спадщину за життя отримати не встиг. [PERSON] подав до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням суду від 06.03.2023 встановлено факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] з травня 2015 по день смерті останнього, у зв`язку з чим позивачка відноситься до спадкоємців останнього за законом у четверту чергу. В той же час приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя [PERSON] заповіту не складав, а про прийняття спадщини останнього подано заяву його рідним братом по матері [PERSON] , який є спадкоємцем другої черги спадкування за законом. [PERSON] зазначає, що [PERSON] повинен бути усунений від прав на спадщину [PERSON] , оскільки, перебуваючи у працездатному віці, не маючи ніяких протипоказань за станом здоров`я він не приймав участі в матеріальному утриманні свого непрацездатного брата, який потребував сторонньої допомоги, через те, що знаходився у безпорадному стані через тяжку хворобу та не міг самостійно забезпечити умови свого життя. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач в\~судовому засіданні\~визнав ту\~обставину,\~що його\~мати [PERSON] \~та брат\~ [PERSON] ,\~які проживали\~по [ADDRESS] ,\~мали незадовільний\~стан здоров`я,\~що брат\~був інвалідом,\~так як\~втратив ногу,\~але ні\~матір,\~ні свого\~брата він\~з 2013\~року не\~відвідував до\~самої смерті.\~Такі відносини\~у них\~склались через\~конфліктну ситуацію,\~яка виникла\~на той\~час.\~В зазначеному\~господарстві він\~не проживає\~з 1976\~року та\~мешкає з\~сім`єю в\~м.\~Лебедині по\~іншій адресі. З вимогами [PERSON] \~не погоджується. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні, показав, що всіх осіб, яких доглядає позивачка по [ADDRESS] він знав, бо живе неподалік і їх городи межують. Він часто їм допомагав. У цьому господарстві [PERSON] ніколи не бачив. Останніх років 15 він туди не приходив. Догляд за ними вчиняла [PERSON] , в тому числі коли було потрібно возила їх в лікарню. Всі поховання та поминальні обіди також проводила вона. [PERSON] при цьому він раз бачив, але як спостерігача. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, показала, що вона знає осіб, за якими доглядала [PERSON] . Вона їм допомагала по господарству, возила до лікарень міст Суми та Лебедин. Коли ці люди стали помирати, їх похованням займалася також позивачка. Вона ж справляла й обіди. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, показала, що знала мешканців будинку по [ADDRESS] , оскільки сама проживає неподалік. Доглядала за ними [PERSON] .\~Привозила продукти\~харчування та\~медикаменти,\~так як\~вони самі\~це зробити\~не могли\~за станом\~здоров`я.\~Всіх по\~черзі возила\~до лікувальних\~закладів коли\~це було\~необхідно. Заслухавши позивачку, відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що по [ADDRESS] проживали [PERSON] , її чоловік [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON] , що взнається всіма учасниками справи. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Позивачка зазначає, що після смерті останньої спадщину, до якої ввійшло зазначене домогосподарство, прийняв [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою, але свідоцтво про право на спадщину за життя отримати не встиг та [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8). В свою чергу [PERSON] від прийняття спадщини [PERSON] відмовився. Помер [PERSON] [INFO] (а.с. 9). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина (а.с. 13, 14), до якої, за словами позивачки, входить домогосподарство, розташоване по [ADDRESS] . Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 06.03.2023 (а.с. 11-12) встановлено факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] з травня 2015 по день смерті останнього, що дає їй право на спадщину останнього за законом у четверту чергу. В той же час з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся [PERSON] , який доводиться [PERSON] рідним братом по матері та відповідно є його спадкоємцем другої черги за законом. [PERSON] зазначає, що відповідач не приймав жодної участі в утриманні свого непрацездатного брата, який потребував сторонньої допомоги за станом здоров`я. Посилаючись на зазначене, позивачка просить усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] . Суд повністю погоджується з наведеними доводами [PERSON] та при ухваленні рішення зважає на таке. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220, ч. ст. 1221 ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1223 ЦК України\~установлено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом\~ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно зі\~ст.\~ст.\~1262,\~1264\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Судовим розглядом встановлено, що у 2014 році [PERSON] був визнаний інвалідом І-Б групи загального захворювання по ОРА, безтерміново, він мав обмеження життєдіяльності до самообслуговування, пересування, трудової діяльності, з 26.02.2021 по день смерті ( [INFO] ) був отримувачем соціальних послуг відділення соціальної допомоги, що підтверджується довідкою Лебединського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (а.с. 15, 16), індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 313 від 05.04.2021 (а.с. 17-19), Доглядом та піклуванням [PERSON] займалася [PERSON] , про що свідчать пояснення [PERSON] , викладені в заяві від 09.12.2022 (а.с. 10), яка з 2019 року обслуговувала, як соціальний робітник, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також показали, що доглядом осіб, які проживали по [ADDRESS] , зокрема й [PERSON] , займалася [PERSON] , яка забезпечувала їх продуктами харчування, медикаментами, вирішувала питання, пов`язані з наданням необхідної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я. Так само [PERSON] взяла на себе й заходи щодо поховання цих осіб. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 06.03.2023, ухваленим у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлено, що заявниця з травня 2015 року проживала однією сім`єю із [PERSON] , її сином [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , вела спільне господарство та здійснювала за ними догляд, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі, оскільки [PERSON] являвся інвалідом І групи, [PERSON] інвалідом ІІІ групи, а [PERSON] за станом здоров`я також потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті [PERSON] , [PERSON] за власний рахунок здійснила її поховання, та лишилася проживати разом з її сином [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показав, що його господарство межує з господарством по [ADDRESS] , в якому [PERSON] він ніколи не бачив. Останніх років\~15\~він туди\~не приходив.\~ Сам же\~відповідач у судовому засіданні визнав той факт, що [PERSON] за життя хворів, мав інвалідність, так як у нього була ампутована нога, але брата не відвідував, починаючи з 2013 року до його смерті. Отже, знаючи що його брат перебуває у безпорадному стані, зумовленому хворобою та інвалідністю, внаслідок чого він не міг самостійно забезпечити умови свого життя та потребував стороннього догляду, [PERSON] \~свідомо,\~без будь-яких\~на те\~поважних причин,\~не надавав\~йому жодної допомоги чи то моральної, чи матеріальної, не доглядав й не відвідував його та не піклування долею [PERSON] , хоча останній в силу свого стану здоров`я такої допомоги та турботи потребував. Натомість питаннями догляду [PERSON] з травня 2015 року займалася [PERSON] . Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. В п. 6 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що правило частини п`ятої статті 1224 ЦК ( 435-15 ) стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК ( 2947-14 )\~не були\~зобов`язані\~утримувати спадкодавця. Безпорадним\~слід розуміти\~ стан\~особи,\~зумовлений похилим\~віком,\~тяжкою хворобою\~або каліцтвом,\~коли вона\~не може\~самостійно забезпечити\~ умови\~ свого\~ життя,\~ потребує\~ стороннього\~ догляду,\~допомоги та\~піклування. Тому, оцінивши всі зібрані та досліджені докази, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] \~про усунення\~відповідача від\~права на\~спадкування за\~законом після [PERSON] , померлого [INFO] , підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати, суд відзначає, що даний позов задоволено повністю, а також зважає на ту обставину, що позивачка від сплати судових витрат у даній справі звільнений в силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з\~інвалідністю II\~групи (а.с.\~20), а тому покладає ці витрати на відповідача та стягує з [PERSON] в рахунок судового збору кошти в сумі 1073,60 грн., за ставкою для позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою.

Outcome: approved