Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області з\~позовною заявою\~до Слов`янського\~відділу ДВС\~у Краматорському\~районі Донецької\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції,\~Обласного комунального\~підприємства «Донецьктеплокомуненерго»\~в особі\~ВО «Слов`янськтепломережа» про зняття арешту та визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій мотивуючи свої вимоги тим, що вона має відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» рахунок № [NUMBER] , на який в рамках виконавчого провадження №68650498, відкритого на підставі виконавчого листа №2/243/3329/2019 від 04.08.2020 про стягнення з неї на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» боргу в розмірі 25\~061,39 грн., постановою Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області від 17.02.2022 накладено арешт. Позивач звернулась до банку з проханням надати їй можливість здійснювати видаткові операції з поточного рахунку № [NUMBER] на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року. У відповідь банк рекомендував позивачу звернутись до органу виконавчої служби, який наклав арешт на її кошти, з заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. Позивач звернулась до Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області з заявою про надання їй можливості здійснювати видаткові операції з поточного рахунку № [NUMBER] на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року. У відповідь на заяву позивача Слов`янський ВДВС повідомив, що 04.12.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», тому у державного виконавця відсутня можливість винести постанову про визначення поточного рахунку боржника у банку для здійснення видаткових операцій за виконавчим провадженням №68650498. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визначити їй для здійснення видаткових операцій поточного рахунку № [NUMBER] відкритого на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк», та зняти арешт з коштів, що знаходяться на її рахунку № [NUMBER] , відкритому на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. 07 листопада 2023 року представником відповідача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа», Штаньком С.В., який діє на підставі довіреності №261 від 28 грудня 2022 року, до суду було надано відзив стосовно заявлених позовних вимог, в якому вказав, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2019 року з [PERSON] на користь ОКП «ДТЕК» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» стягнуто заборгованість за спожиті послуги з опалення в розмірі 25\~061,39 грн., втрати від інфляційних процесів в розмірі 3\~711,34 грн., 3% річних у розмірі 1\~163,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~921,00 грн. На примусовому виконанні відділу виконавчої служби перебувало виконавче провадження №68650498 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 25\~061,59 грн. на підставі виконавчого листа №2/243/3329/2019, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, та 04 грудня 2022 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», та виконавчі документи повернуто на адресу стягувача. Отже, станом на дату звернення позивача до Слов`янського МРВ ДВС Східного МРУ МЮ з заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій від 07 вересня 2023 року у відділі не перебував на виконанні виконавчий лист №2/243/3329/2019 про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 25\~061,59 грн. Таким чином, вимога позивача по визначенню поточного рахунку № [NUMBER] відкритого на її ім`я у АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій не може бути виконана державним виконавцем та не підлягає задоволенню судом, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу є аналогічним закінченню виконавчого провадження, а тому будь-які дії державним виконавцем після цього не здійснюються, а виконавче провадження вважається закінченим, тобто, дія Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» на спірні правовідносини не поширюється. Крім того, зважаючи на те, що позивачем до сьогоднішнього дня не виконано рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2019 по справі №243/11631/19, на думку відповідача, підстави для зняття арешту з коштів позивача відсутні. В зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 13 листопада 2023 року позивачем надано відповідь на відзив ВО ОКП «ДТКЕ» «Слов`янськтепломережа», в якому позивач зазначає, що викладені у відзиві заперечення є суперечливими і після аналізу змісту відзиву прямо слідує, що у будь-якому випадку хоча б одна із заявлених позивачем вимог має бути задоволена. А саме, якщо твердження відповідача про те, що виконавче провадження являється закінченим є помилковим, то з цього слідує, що положення п.10-2 Розділу ХІІІ ЗУ «Про виконавче провадження» на спірні відносини поширюється і у такому випадку підлягає задоволенню її позовна вимога про визначення їй для здійснення видаткових операцій поточного рахунку у АТ КБ «ПриватБанк». Якщо ж твердження відповідача про те, що виконавче провадження являється закінченим є правильним, то на спірні відносини поширюється положення ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку з закінченням виконавчого провадження. І у такому разі підлягає задоволенню позовна вимога про зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку позивача, відкритому у АТ КБ «ПриватБанк». Також, позивач зазначає, що кошти, які знаходяться на її банківському рахунку, на даний момент залишаються чи не єдиним джерелом існування, без доступу до яких позивач втратить можливість купувати продукти харчування, одяг та інші необхідні для життя предмети. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд задовольнити свої позовні вимоги. Відповідач, Слов`янський відділ ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. Відповідач, Слов`янський відділ\~ДВС у\~Краматорському районі\~Донецької області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд вважає можливим вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №686550498 з виконання виконавчого листа №2/243/3329/2019, виданого 04.08.2020 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь ВО «Слов`янськтепломережа» боргу в розмірі 25\~061,39 грн. 17 лютого 2022 року державним виконавцем Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про арешт грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] . На заяву позивача про визначення їй поточного рахунку для здійснення видаткових операцій до Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, їй була надана письмова відповідь за №23672 від 20.09.2023 та повідомлено, що 04.12.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», тому у державного виконавця технічно відсутня можливість винести постанову про визначення поточного рахунку боржника у банку для здійснення видаткових операцій за виконавчим провадженням №68650498. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні №68650498 та просить суд зняти арешт з коштів, накладений у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа про стягнення боргу, та визначити їй для здійснення видаткових операцій поточного рахунку № [NUMBER] відкритого на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8\~Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15\~ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У пункті 9 частини третьої статті 129\~Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Статтею 18\~ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до частини першої статті 40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно із частиною четвертою статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21). Згідно із пунктом 2 частини першої статті 37\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. За змістом положень частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом. Ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. У постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають. Указаний механізм запроваджено законодавцем із метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Виконання судового рішення - це завершальна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено статтею 6 Конвенції. Отже, чинним законодавством не передбачено можливості скасування арешту майна у випадку повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим вимога позивача про зняття арешту з коштів, що знаходяться на її рахунку № [NUMBER] , відкритому на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк», задоволенню не підлягає. В той же час, 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» (далі Закон № 3048-ІХ), який набрав чинності 06.05.2023. Вказаним Законом, зокрема, викладено у новій редакції пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Цією редакцією змінено порядок розпорядження фізичними особами-боржниками коштами, на які накладено арешт органами державної виконавчої служби чи приватними виконавцями, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022. Так, у зазначений період фізичні особи-боржники, на кошти яких накладено арешт виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 2-х розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (13 400 грн.), а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови, що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. У разі якщо арешт накладено на кошти на декількох поточних рахунках фізичної особи-боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, а також у разі наявності декількох виконавчих проваджень, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи-боржника в одному банку. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа-боржник може здійснювати видаткові операції. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа-боржник має звернутись до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи-боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява подається: -\~в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку); -\~або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». У заяві обов`язково зазначаються: -\~номер поточного рахунку, який фізична особа-боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, -\~найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа-боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації. Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: -\~надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); \~\~\~\~\~\~ -\~перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи-боржника, та, у разі якщо стосовно останнього відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень. Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом. Таким чином, не дивлячись на наявність арешту на рахунку боржника, остання, у зв`язку з введенням воєнного стану, може користуватись відповідним рахунком в межах визначених законом. В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та вважає необхідним визначити позивачу поточний рахунок фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: partial