Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В травні 2023 року [PERSON] через свого адвоката - Кенца Р.І. звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про спростування недостовірної інформації. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] в соціальній мережі «Facebook» за посиланням [INFO] виявила інформацію щодо неї та членів її сім`ї, розміщену в публікації від 11 квітня 2023 року, наступного тексту: « [PERSON] зі своїми поплічниками шукає голоси, щоб закрити ТСК НАЦРЕСУРС, його жінка під час війни стала щасливою володаркою квартири за 1,5 мільйони доларів у найдорожчому жилому комплексі Києва «Бульвар Фонтанів» за адресою [ADDRESS] . Поки українці відправляють всі свої кошти на фронт, для родини [PERSON] рік пройшов досить вдало. При цьому ні в [PERSON] із зарплатнею в 35 тис грн, ні в його родини немає таких офіційних статків, які б дозволили купувати нерухомість за 1,5 млн доларів. Житло має площу 143 кв. м та складається з двох спалень, вітальні, кухні та двох балконів-терас. З документів стало відомо, що отримала вона цю квартиру від [PERSON] , бізнес-партнера [PERSON] й засновника Фермерського господарства Івангородське, в якому сама ж [PERSON] є співзасновником. Разом вони йшли і на вибори до Чернігівської облради та ВРУ від «Аграрної партії». Як вам така «лісова реформа» руками голови Державного агентства лісових ресурсів? Публікація супроводжується фотографією чоловіка [PERSON] - [PERSON] на фоні зображення з сайту [INFO] яке є візуалізацією житлового комплексу « [INFO] » з надписом « [INFO] ». Аналогічна інформація (включаючи текст і фото) виявлена і в телеграм каналі [INFO] (пряме посилання - [INFO] Інформація на обох інформаційних ресурсах розміщена [PERSON] . Інформація в частині: «Поки пан [PERSON] …, його жінка під час війни стала … володаркою квартири за 1,5 мільйони доларів у … жилому комплексі Києва «Бульвар Фонтанів» за адресою [ADDRESS] .…З документів стало відомо, що отримала вона цю квартиру від [PERSON] , бізнес-партнера [PERSON] й засновника ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВАІВАНГОРОДСЬКЕ, в якому сама ж [PERSON] є співзасновником» є такою, що не відповідає дійсності, є недостовірною, принижує честь, гідність і порушує ділову репутацію. Оскільки, ні [PERSON] , ні члени її сім`ї не є власниками нерухомості в житловому комплексі « [INFO] », не купували нерухомість вартістю 1,5 млн доларів; не отримували квартиру у власність від [PERSON] . Викладена вище Інформація спрямована виключно на формування хибного уявлення про майновий стан [PERSON] та членів її сім`ї, тому позивач просить визнати недостовірною такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію публікацію, що розмістив [PERSON] у соціальній мережі Facebook та в телеграм каналі й зобов`язати [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію. Рух справи Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року справу передано для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. 07 липня 2023 року справа надійшла на адресу Оболонського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10 липня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 12 липня 2023 року справу прийнято до розгляду, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду. За клопотанням представника позивача 02 серпня 2023 року в підготовчому засіданні долучено висновок експерта 056/166 від 25 липня 2023 року. Від представника відповідача - адвоката Грищенко Н.В. 10 жовтня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зауважує, що поширена інформація стосується [PERSON] , який є публічною особою, а не його дружини; позивач не зазначає яким чином поширена інформація принижує її честь, гідність та ділову репутацію; даний факт також не доведений експертним висновком; в публікації відсутні фактичні твердження. Зауважує, що через інформацію що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень [PERSON] , як іпотекодержатель має майнові права щодо зазначеної в публікації квартири, було застосовано образний вислів, як «володар». Тому представник вважає, що поширена інформація є достовірною, [PERSON] є іпотекодержателем тому використане стилістичне забарвлення, як володарка. В підготовче судове засідання, призначене на 12 жовтня 2023 року о 11.00 год. позивач та її представник не з`явився. Адвокат Кенц Р.І. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Ухвалою суду 12 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09 листопада 2023 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у поданому відзиві. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, висновок експерта та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом обставини справи В соціальній мережі «Facebook» за посиланням [INFO] (пряме посилання - [INFO] ), та в телеграм каналі [INFO] (пряме посилання - [INFO] ), розміщена інформація 11 квітня 2023 року, наступного тексту: « [PERSON] зі своїми поплічниками шукає голоси, щоб закрити ТСК НАЦРЕСУРС, його жінка під час війни стала щасливою володаркою квартири за 1,5 мільйони доларів у найдорожчому жилому комплексі Києва «Бульвар Фонтанів» за адресою [ADDRESS] . Поки українці відправляють всі свої кошти на фронт, для родини [PERSON] рік пройшов досить вдало. При цьому ні в [PERSON] із зарплатнею в 35 тис грн, ні в його родини немає таких офіційних статків, які б дозволили купувати нерухомість за 1,5 млн доларів. Житло має площу 143 кв. м та складається з двох спалень, вітальні, кухні та двох балконів-терас. З документів стало відомо, що отримала вона цю квартиру від [PERSON] , бізнес- партнера [PERSON] й засновника Фермерського господарства Івангородське, в якому сама ж [PERSON] є співзасновником. Разом вони йшли і на вибори до Чернігівської облради та ВРУ від «Аграрної партії». Як вам така «лісова реформа» руками голови Державного агентства лісових ресурсів?(а.с. 19-26). Публікація супроводжується фотографією чоловіка [PERSON] - [PERSON] на фоні зображення з сайту [INFO] яке є візуалізацією житлового комплексу « [INFO] » з надписом « [INFO] ».(а.с. 22,23) В судовому засіданні представник відповідача визнав факт розміщення даної Інформації на обох інформаційних ресурсах розміщена [PERSON] . Зі свідоцтво про шлюб виданого відділом РАЦС Чернігівської області 24 січня 2009 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 вересня 2023 року та договору Іпотеки від 01 грудня 2022 року встановлено, що 01 грудня 2022 року між [PERSON] , як позикодавцем та [PERSON] , як позичальником укладено договір позики за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 10000 дол США, що станом на дату укладання договору становить 365686 гривень зі строком повернення до 01 грудня 2025 року. В забезпечення виконання грошового зобов`язання позичальник передав позикодавцю в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Договір Іпотеки укладався за згодою чоловіка [PERSON] (п. 8.4 Договору). (а.с. 111-115). Також з інформаційної довідки встановлено, що 03 березня 2023 року іпотечне обтяження припинено, про що внесено відомості до реєстру за № 66651574 (а.с. 116). У висновку експерта 056/166 від 25 липня 2023 року ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» Б.М.Ажнюк зазначено, що інформація в публікації, що жінка пана [PERSON] стала володаркою квартири в житловому комплексі « Бульвар Фонтанів » (м.Київ) під час війни, виражено у формі твердження; текст публікації, поширеної в соціальній мережі містить інформацію про пана [PERSON] та його жінку, яка може бути принизливою для честі й гідності кожного з них й завдавати шкоди діловій репутації у контексті з іншими дискутивно пов`язаними висловленнями, текстовими сегментами: заголовок Нова квартира голови Агенства лісових ресурсів за 1,5 млн.дол; поки пан [PERSON] зі своїми поплічниками шукає голоси, щоб закрити ТСК НАЦРЕСУРС, його жінка під час війни стала щасливою володаркою квартири за 1,5 мільйони доларів у найдорожчому жилому комплексі Києва «Бульвар Фонтанів» за адресою [ADDRESS] . (а.с. 58-71). Між сторонами виник спір стосовно розповсюдження відповідачем щодо позивача та членів її родини в мережі Інтернет недостовірної інформації, яку вважає недостовірною, такою, що порушує її особисті не майнові права. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і ч. ч. 2, 3 ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Ст. 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. За положеннями ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За змістом ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Аналогічні приписи закріплені у ст. 1 Закону України "Про інформацію". Ст. 5 цього Закону передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Ст. 7 Закону України "Про інформацію" передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: 1) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 2) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; 3) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; 4) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Поширенням інформації слід вважати: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Законом України від 27 березня 2014 року № 1170-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про доступ до публічної інформації" виключено ч. 3 ст. 277 ЦК України, якою було закріплено презумпцію добропорядності, згідно з якою обов`язок доказування достовірності поширеної інформації покладається на відповідача. Таким чином, доказування у справах даної категорії повинно здійснюватись з урахуванням загальних правил доказування, закріплених у ЦПК України. Так, позивач доводить обґрунтованість свого позову, а саме: поширення інформації відповідачем та її недостовірність (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 761/7795/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 521/19965/16). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту поширення інформації відповідачем, представник позивача надав протоколи огляду веб-сторінки сайту соціальній мережі «Facebook» у мережі Інтернет, веб-сторінки телеграм каналу. У п. 12 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про cудову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, поширена [INFO] [PERSON] у соціальній мережі Facebook ( [INFO] ) та в телеграм каналі ( [INFO] ) у статті під назвою: « Нова квартира голови Агенства лісових ресурсів за 1,5 млн.дол». У ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що вебсайтом є сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси вебсайту і (або) облікового запису власника цього вебсайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом. З урахуванням п. 12 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про cудову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" належним підтвердженням того, що певна особа є власником сайту, можуть бути дані, отримані від адміністратора адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені, а також дані, отримані від реєстратора, який на підставі цивільно-правового договору, укладеного з реєстрантом, здійснював реєстрацію відповідного доменного імені. В судовому засіданні доведений факт поширення інформації відповідачем [PERSON] у соціальній мережі Facebook ( [INFO] та в телеграм каналі ([INFO]). В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що поширена інформація є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). З досліджено судом з тексту розповсюдженої інформації та відомостей держаного реєстру прав на нерухоме майно та договору Іпотеки, судом встановлено, що розповсюджена [PERSON] інформація є недостовірною, висвітлені факти є перекрученими. Зокрема, як встановлено судом позивач [PERSON] не набула у власність, тобто не купувала квартиру [ADDRESS] , не стала її володарем, як зазначено у публікації, а лише стала іпотекодержателем на період виконання боргових зобов`язань [PERSON] . Окрім іншого, на час публікації, 11 квітня 2023 року іпотека 03 березня 2023 року була припинена. В сукупності дослідженого тексту інформації, автор стверджує, що квартира куплена родиною за 1,5 млн.доларів, тому посилання представника відповідача, що автор використовував «володарка», як стилістичний компонент не відповідає дослідженим матеріалам. Посилання представника відповідача, що чоловік позивача є публічною особою до майнових статків якої є значний суспільний інтерес, не може бути підставою для поширення щодо неї та /або членів її родини недостовірної / перекрученої інформації. Суд погоджується із посиланням представника позивача та висновком експерта, що обставини викладені в публікації містять виклад фактологічних тверджень, які можна перевірити, тому не є оціночними судженнями, як то наголошувала представник відповідача. Суд погоджується з висновком експерта, що розповсюджена публікація, умисно створюється хибне уявлення суспільства щодо діяльності членів сім`ї позивача. Поширеною не правдивою, а саме викривленою інформацією відповідач намагається сформувати хибне уявлення про можливе незаконне збагачення позивача та членів її сім`ї, зокрема чоловіка, про набуття у власність нерухомості, вартість якої значно перевищує доходи членів сім`ї, а саме заробіток [PERSON] , що в своїй сукупності є принизливою для честі й гідності позивача. Суд вважає, що обґрунтування позовних вимог [PERSON] знайшли своє об`єктивне та документальне підтвердження в ході розгляду справи, інформація яка розміщена [PERSON] у соціальній мережі Facebook ( [INFO] ) та в телеграм каналі ([INFO]) є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , тому підлягає спростуванню у такий самий спосіб, який вона була поширена. З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПУ України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог [PERSON] на її користь з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved