Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, у якій просить суд: - визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича вчинений 31 жовтня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 88709 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість на суму 14\~241 грн 09 коп. таким, що не підлягає виконанню; - судові витрати покласти на відповідача. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 88709, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості на суму 14\~241 грн 09 коп. Зокрема, позивач вказує, що із виконавчого напису встановлено, що ним стягується заборгованість за кредитним договором № 213829234 від 30 жовтня 2019 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Вказаний виконавчий напис був пред`явлений для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. та 22 лютого 2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 64600143. У подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 03 березня 2021 року звернуто стягнення на його доходи. Позивач вважає, що виконавчий напис № 88709 від 31 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї правової позиції [PERSON] , посилаючись на статтю 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Між тим, позивач вказує, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскільки кредитний договір № 213829234 від 30 жовтня 2019 року, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, на переконання позивача, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач вказує, що датою повного погашення кредиту за кредитним договором № 213829234 є 29 листопада 2019 року, а із виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року. Відтак, позивач стверджує, що період виникнення заборгованості, вказаний у кредитному договорі, суперечить періоду виникнення заборгованості, вказаному у виконавчому написі. За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 64600143. Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року зупинено стягнення по виконавчому провадженню №\~64600143 від 22 лютого 2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, вчиненого 31 жовтня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 88709 про стягнення з [PERSON] на користь «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 241 грн 09 коп. до набрання судовим рішенням законної сили. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 27 листопада 2023 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено третім особам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою отримано 13 листопада 2023 року. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Треті особи:\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович та\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Черкаської області\~Чупис Тетяна\~Петрівна, повідомлялися належним чином, письмових пояснень по суті справи до суду не надходило. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 30 жовтня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШКИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , в електронній\~формі, укладено Договір № 213829234, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 3 990 грн 00 коп. строком на 30 днів. Згідно графіку розрахунків до Договору № 213829234 від 30 жовтня 2019 року вбачається, що сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 29 листопада 2019 року; сума кредиту 3\~990 грн 00 коп.; нарахований процент 12 грн 00 коп.; до сплати (разом) 4\~002 грн 00 коп. Зі змісту виконавчого напису слідує, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШКИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН Плюс» укладено Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01, та правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Разом з тим, у зв`язку з невиконанням [PERSON] кредитних зобов`язань, за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року в нього утворилася заборгованість в сумі 13 041 грн 09 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 990 грн 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7 263 грн 57 коп. 31 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видав виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 88709, відповідно до якого із [PERSON] стягнено невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору № 213829234 від 30 жовтня 2019 року, у загальному розмірі 14 241 грн 09 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 22 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64600143. В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 03 березня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] по виконавчому провадженню № 64600143. Згідно з вимогами статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), а також постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Оскільки з матеріалів справи вбачається, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Договір № 213829234 від 30 жовтня 2019 року, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, суд дійшов висновку, що, вчиняючи 31 жовтня 2020 року виконавчий напис № 88709, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 88709 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, наявні усі законні підстави для задоволення позову, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач при зверненні до суду за подання позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп. а також 536 грн 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову., тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~610 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved