Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 8.09.2023 представник АТ КБ «Приватбанк» - Гребенюк О. С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 29.04.2020 у розмірі 38711,19 грн. та судових витрат 2684,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 29.04.2020, згідно з якою відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшений до 39000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанку», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 17.07.2023 у відповідача виникла заборгованість у сумі 38711,19 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35368,68 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3342,51 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не вчиняє жодних дій відповідно до договору про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів банку, просить позов задоволити. Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8.09.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Рєпіна К. К. Суддею у порядку ч. 8 ст. 187 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 11.09.2023 року сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Відповідь на вказаний запит отримана 11.09.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Рєпіна К. К. від 13.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ № 28/2023 від 10.10.2023, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа № 951/738/23 10.10.2023 передана на розгляд судді Гриновець О. Б. Позиція учасників справи. Представник АТ КБ «Приватбанк» - Гребенюк О. С. в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою подав клопотання, відповідно до якого просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд доходить такого висновку. Суд зазначає, що згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 29.04.2020 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого останнім отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання ним анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Для користування рахунком з встановленим кредитним лімітом у розмірі 500 грн. відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту неодноразово збільшувався, востаннє\~4.11.2020 - до 39 000,00 грн. що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Відповідач не виконував умови договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобов`язання, а тому у відповідача виникла заборгованість у сумі 38711,19 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35368,68 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3342,51 грн. Зокрема, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 17.07.2023 заборгованість [PERSON] за тілом кредиту складає 35368,68 гривень. В редакції Умов та Правил, станом на дату приєднання та підписання їх клієнтом, згідно п. 2.1.1.2.12, в разі порушення зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 % - для картки «Універсальна». Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 17.07.2023 заборгованість [PERSON] за простроченими відсотками становить 3342,51 гривень. Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, [PERSON] приєднався до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом, та з цього моменту між ним та Банком було укладено договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України. Застосоване законодавство. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Надані позивачем докази, суд визнає належними, допустимими, достовірними й достатніми, оскільки такі містять інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги в цілому. Так як відповідачем порушено умови договору, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд дійшов висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, а тому позовну заяву необхідно задовольнити у повному обсязі. З відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за Договором про надання банківських послуг у розмірі 38711 грн. 19 коп., тобто у межах заявлених позовних вимог. Судові витрати по справі. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжного доручення № ВОJ64B3UIN від 24.08.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Так як заявлені позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved