Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, який, остаточно уточнивши позовні вимоги, мотивує тим, що рішенням суду встановлено факт її проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по 01.02.2011. У травні 2007 року придбали з відповідачем для сімейних потреб легковий автомобіль CHEVROLET-LACETTI 2006 року випуску . У лютому 2011 року сторони припинили шлюбні відносини, позивачка виїхала до Швейцарії, а відповідач залишився проживати в м. Суми. У його володінні та користуванні залишився спірний автомобіль. Зазначає, що автомобіль є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, домовленості про його поділ сторони не дійшли. На час розгляду справи власником автомобіля є [PERSON] , а автомобіль має реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначає, що оскільки [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля, наявні підстави для залишення його у власності зазначеної особи та стягнення з [PERSON] на користь позивачки частки вартості автомобіля. Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить поділити майно, що було спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме : автомобіль CHEVROLET-LACETTI 2006 року випуску р.н. [NUMBER] , який на даний час має реєстраційний номер [NUMBER] , визнавши за ними, до моменту продажу [PERSON] , право власності на частку даного автомобіля кожному та припинивши при цьому право спільної сумісної власності на даний автомобіль; залишити вказаний автомобіль у володінні та користуванні [PERSON] , стягнувши з [PERSON] на користь позивача частку вартості зазначеного автомобіля, а саме 91869,00 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказував, що визначена ФОП [PERSON] вартість автомобіля не може застосовуватись, оскільки оцінка була проведена не під час розгляду справи, особа, яка здійснювала оцінку, не є судовим експертом, вартість майна визначена без огляду транспортного засобу та без врахування його технічного стану, спірний автомобіль не 2006, а 2007 року випуску. Зазначає, що станом на дату оцінки відповідач не мав у власності спірний автомобіль. Автомобіль на дату звернення до суду не був у власності відповідача, а тому не може бути предметом розгляду у суді як об?єкт права спільної сумісної власності. Автомобіль був придбаний за кошти, отримані від підприємницької діяльності та для її здійснення, у кредит. Просить відмовити у задоволенні позову. Окрім того, заявив про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, який сплинув, оскільки відлік строку позовної давності слід вважати з моменту придбання автомобіля або з моменту, коли позивачка одружилася (19.09.2011) У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що поділу підлягає не тільки те майно, яке є у власності подружжя, але і знаходиться на час розгляду справи у третіх осіб. Позивачка не надавала своєї згоди на відчуження спірного автомобіля. Ухвалою суду віл 07.02.2022 відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче засідання. З 24.02.2022 справа була знята з розгляду на підставі рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми №5 від 24.02.2022 у зв?язку із запровадженням воєнного стану. 10.05.2022 призначено підготовче засідання на 10.06.2022. 10.06.2022 відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача. 28.06.2022 відкладено підготовче засідання. 11.07.2022 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідачем [PERSON] , у зв?язку з чим відкладено розгляд справи. 04.08.2022 оголошено перерву у судовому засіданні за клопотанням представника позивача. 18.08.2022 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача. 02.09.2022 ухвалою суду призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. 12.10.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта. 02.11.2022 ухвалою суду зупинено провадження у справі. 04.01.2023 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. 20.01.2023 за клопотанням представника позивача оголошено перерву у судовому засіданні. 13.02.2023 ухвалою суду призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження у справі. 13.03.2023 ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв?язку із надходженням клопотання експерта. 30.03.2023 відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача. 10.04.2023 відкладено підготовче засідання у зв?язку з викликом особи, явку якої визнано обов?язковою. 28.04.2023 відкладено підготовче засідання у зв?язку з витребуванням доказів. 05.05.20203 ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв?язку із призначеною експертизою. 04.07.2023 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 18.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 02.08.2023 відкладено судове засідання за клопотанням представника позивача. 15.08.2023 оголошено перерву у судовому засіданні у зв?язку з викликом свідків. 15.09.2023 відкладено судове засідання у зв?язку з неявкою учасників справи. 20.10.2023 відкладено судове засідання за заявою представника відповідача. 31.10.2023 судове засідання не відбулось у зв?язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 07.11.2023оголошена перерва у судовому засіданні у зв?язку з викликом свідка. У судовому засіданні позивачка та представники позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що спірний автомобіль був придбаний відповідачем у період фактичних шлюбних відносин. Вважають, що підлягає застосуванню перший висновок судової автотоварознавчої експертизи, оскільки на дослідження під час проведення повторної експертизи було надано автомобіль у розібраному вигляді. Строк позовної давності не пропущено, оскільки про порушення свого права позивачка дізналася, коли у 2020 році [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна. Просили позов задовольнити. Крім того, представник позивача [PERSON] заявив клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4\~000 грн., представник позивача [PERSON] заявила клопотання про намір подати докази понесення витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2020 у справі №587/2197/19 встановлено факт проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з 1995 року по січень 2005 року. Постановою Сумського апеляційного суду від 01.08.2020 рішення суду першої інстанції у цій частині змінено: внесено зміни до резолютивної частини, замінивши «з 1995 по січень 2005» на «з 01 січня 2004 року до лютого 2011 року» (а.с. 6-13 т. 1). З вересня 2011 року позивачка перебуває у шлюбі з громадянином Швейцарської конфедерації (а.с 58 т. 1) 12.08.2007 відповідачем було придбано автомобіль CHEVROLET LACETTI 2006 року випуску (а.с. 4 т. 1). Автомобіль перебував у заставі з 14.05.2007 згідно з договором застави транспортного засобу, укладеним з ВАТ «Державний ощадний банк України» з метою забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором. Станом на 03.06.2009 заборгованість за кредитом та відсотками була погашена (а.с. 44-48 т. 1). 20.11.2020 спірний автомобіль було перереєстровано на [PERSON] за договором купівлі продажу транспортного засобу (а.с. 49, 90-3 т. 1) Відповідач був зареєстрований як фізична особа підприємець. У 2007-2009 роках перебував на спрощеній системі оподаткування (а.с. 60-71 т. 1) Відповідно до довідки суб?єкта оціночної діяльності [PERSON] від 29.11.2021 середня ринкова ціна ідентичного транспортного засобу згідно даних мережі Інтернет станом на 29.11.2021 склала 134\~145,00 грн. (а.с. 5 т.1). Відповідно до висновку №6/2022 судової автотоварознавчої експертизи дійсна ринкова вартість спірного автомобіля станом цін на час проведення експертизи за матеріалами, наявними у справі, результатів допиту учасників справи, фактично підтверджених доказів як вихідних даних експертизи, без урахування ПДВ становить 183\~738,00 грн. Відповідно до п. 2.2 висновку визначення ринкової вартості подібного (ідентичного) за своїми якостями досліджуваному КТЗ здійснювалось у межах порівняльного підходу з урахуванням середньої ціни продажу бувшого у вжитку транспортного засобу станом цін на час проведення експертизи (а.с. 144-174 т.1). Відповідно до висновку №4/2023 за результатами додаткової судової автотоварознавчої експертизи дійсна ринкова вартість спірного автомобіля станом цін на час проведення експертизи за матеріалами, наявними у справі та з урахуванням огляду, з урахуванням дефектів експлуатаційного характеру, без урахування ПДВ становить 159 560,00 грн. Відповідно до п. 2.2 висновку визначення ринкової досліджуваному транспортному засобу здійснювалось у межах порівняльного підходу з урахуванням середньої ціни продажу бувшого у вжитку транспортного засобу станом цін на час проведення експертизи, з урахуванням дефектів експлуатаційного характеру, встановлених на час проведення огляду експертом (а.с. 33-52 т. 2). Відповідач [PERSON] відчужив спірний автомобіль без повідомлення про це позивачки та без отримання її згоди, що не заперечувалося сторонами в цій справі. Свіок [PERSON] , який є троюрідним братом відповідача, пояснив, що сторони деякий час проживали разом однією сімєю. Після народження дитини позивачка поїхала за кордон. Спірним автомобілем користувався і зараз продовжує користуватися відповідач. Свідок позичав [PERSON] кошти на придбання спірного автомобіля. Йому не відомо, за ким авто зареєстроване та чи продавав його відповідач. Відповідно до\~статті 60 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя.\~Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.\~Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта\~статті 65 СК України). Відповідно до частини першої\~статті 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з частинами першою, другою\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Частинами першою, четвертою\~статті 71 СК України\~передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.\~Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30\~постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що спірний автомобіль був придбаний під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах. Відповідачем не спростовано презумпцію спільності права власності на зазначене майно. Відтак, зазначене майно є об`єктом права спільної сумісної власності. Судом встановлено, що відповідач відчужив автомобіль без відома та згоди позивачки, вартість половини автомобіля їй не виплатив. Тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача половини вартості автомобіля. Матеріали справи містять довідку про середню ринкову ціну ідентичного транспортного засобу станом на 29.11.2021 - 134\~145,00 грн. (а.с. 5 т.1), а також висновки автотоварознавчої експертизи та додаткової судової автотоварознавчої експертизи. Для визначення вартості спірного автомобіля суд вважає необхідним використати інформацію, що міститься у висновку додаткової судової автотоварознавчої експертизи, оскільки під час цієї експертизи транспортний засіб був оглянутий безпосередньо експертом, і його вартість була визначена з урахуванням фактичного стану транспортного засобу. Під час складання довідки та першого висновку експерта автотоварознавця спірний транспортний засіб не оглядався. При цьому суд відхиляє заперечення позивача та представників відносно того, що на огляд експерта транспортний засіб був наданий у розібраному вигляді. Ця обставина була врахована експертом автотоварознавцем та при складанні ремонтної калькуляції, визначенні ринкової вартості було враховано вартість частин автомобіля, які були відсутні під час огляду. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача компенсація половини вартості автомобіля, виходячи з його повної вартості 159 560,00 грн., тобто 79780,00 грн. Відносно вимог до [PERSON] суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом за наслідками розгляду справи не встановлено порушення з боку відповідачки [PERSON] прав, свобод чи інтересів позивачки. Позовних вимог безпосередньо до неї позивачем також заявлено не було. Враховуючи викладене, позов до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). До вимоги про поділ майна, пред`явленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (частина друга статті 72 СК України). Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або повинна була (могла) довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Насамперед для визначення моменту виникнення права на позов важливими є об`єктивні обставини - сам факт порушення права, а із встановленням моменту порушення права позивача підлягають встановленню суб`єктивні обставини - момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення. Отже, початком перебігу позовної давності у справах щодо поділу майна є день, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права. При цьому неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу (припинення фактичних шлюбних відносин), за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 638/3852/17 Визначаючи початок перебігу позовної давності, суд враховує, що спір між сторонами стосовно статусу майна, яке було набуто у період перебування у фактичних шлюбних відносинах, виник у жовтні 2019 році, коли позивачка звернулася до суду з позовом про встновлення факту проживання однією сім?єю з відповідачем без реєстрації шлюбу та поділ майна. Спірне майно було відчужене [PERSON] вже після цієї події у 2020 році. Доказів, які б підтверджували, що спір між сторонами стосовно майна виник раніше цієї події сторони суду не надали. Отже, суд вважає доведеною обставину, що початок перебігу позовної давності для подання позову про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділу розпочався у жовтні 2019 року. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду 22.01.2022, позовна давність до вимог про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна не спливла. Представником позивача [PERSON] заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4\~000 грн. На підтвердження понесених витрат надано копію договору та квитанцію про сплату 4\~000 грн. за підготовку та подання позовної заяви про поділ спільного сумісного майна подружжя та представлення інтересів при судовому розгляді даної позовної заяви (а.с. 14,15). Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, а тому вказані витрати підлягають розподілу. На переконання суду заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів відповідача у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта. На підставі ст. 137 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки ці витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 3464 грн. 00 коп. Позивачем також заявлено клопотання про відшкодування витрат на проведення оцінки та експертизи спірного майна. При визначенні вартості спірного автомобіля судом не було взято до уваги надану позивачем довідку про вартість автомобіля та перший висновок експертизи, який був оплачений стороною позивача. Натомість суд при визначенні вартості спірного автомобіля виходив з вартості, визначеної додатковою експертизою, яку оплачував відповідач. Відтак, понесені позивачем витрати на оплату виготовлення довідки про вартість та первинної судової автотоварознавчої експертизи не підлягають розподілу. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 859,42 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial