Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.12.2016 року розірвано. Під час сімейного життя у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. За цим же рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.12.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000грн. щомісячно до його повноліття. Такий розмір аліментів призначений був в 2016 році з врахуванням потреб дитини та обіцянкам відповідача додатково надавати кошти на невідкладні потреби дитини. На даний час її матеріальний стан змінився, оскільки зросли: витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, додатково на невідкладні потреби дитини відповідач коштів не надавав та не надає, інших осіб на утриманні відповідача немає, відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, його матеріальний стан дозволяє утримувати неповнолітню дитину в більшому розмірі ніж він утримує на даний час. Таким чином, відповідач має можливість і повинен утримувати сина [PERSON] сплачуючи аліменти в розмірі який передбачено чинним законодавством, а саме частину (ч.5 ст.183 СК України, п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України), а тому вбачає підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 06.12.2016 року з 2000грн. до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатнього заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку доходу платника аліментів у разі встановлення наявності в нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 06.12.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 2000грн., щомісячно на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. В заяві до суду зазначила, що відповідачем не наданий відзив на позовну заяву, не надано жодних підтверджуючих документів, що він не має можливості утримувати спільного сина. Аліменти в розмірі 2000грн. щомісячно на цей час є недостатніми для його утримання та не відповідають потребам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву з відповідними доказами суду не надав. Приймаючи участь в одному з судових засідань позовні вимоги [PERSON] не визнав, зазначив, що немає можливості сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі частини його заробітку, оскільки на своєму утриманні має ще доньку, 2017 року народження, від іншого шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що сторони перебували у шлюбі з 15.09.2007 року. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06 грудня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно з рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06 грудня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Згідно з ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На цей час майновий стан позивача [PERSON] змінився у порівнянні з 2016 роком у зв`язку зі значним зростанням цін на продукти харчування, одяг, взуття, послуги, і дохід позивачки не забезпечує достатнього рівня утримання дитини. При розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку та має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а тому суд вважає, що розмір аліментів, який визначений рішенням суду, не забезпечує на цей час достатній матеріальний рівень дитини, витрати для забезпечення дитині необхідного харчування, потреб в одязі, взутті, в навчанні, в проведенні дозвілля зростають. Належними та допустимими доказами не підтверджено, що у відповідача погіршився майновий стан у зв`язку з народженням іншої дитини і він не має можливості сплачувати аліменти в частці - свого заробітку, доходу на утримання сина. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved