Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ФОП [PERSON] на її користь суму невиплаченої середньомісячної заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, в розмірі 70\~750,00 гривень. Зобов`язати ФОП [PERSON] оподаткувати на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на нараховані [PERSON] суми заробітної плати як за найманого працівника за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року та подати до ГУ ДПС у Волинській області відповідні податкові звітності форми Д1 (згідно до Наказу МФУ від 13 січня 2015 року № 4 (у редакції Наказу МФУ 15 грудня 2020 року № 773) про нарахування сум заробітної плати та ЄСВ за працівника [PERSON] за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року; стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримую повністю, та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності. При цьому, судом не приймається до уваги відзив, поданий до суду 26 липня 2023 року [PERSON] як фізичною особою. Оскільки зазначений відзив подано із пропущенням строку, встановленого ухвалою суду від 29 червня 2023 року. При цьому, у відповідності до положень чинного ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за клопотанням учасника справи, однак, не поновлений, як про це зазначено у відзиві. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення з ФОП [PERSON] на її користь суму невиплаченої середньомісячної заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, в розмірі 70\~750,00 гривень, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Рішенням суду від 02 травня 2023 року позовні вимоги [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зміну дати звільнення, визнання незаконним та скасування наказу про прийняття на роботу задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ фізичної особи-підприємця [PERSON] №5 від 31.03.2021 року про звільнення. Змінено дату звільнення [PERSON] з посади продавця продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця [PERSON] з 01.04.2021 року на 15.03.2022 року. Відповідно до ч. 4 статті 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із змісту рішення суду від 02 травня 2023 року, що [PERSON] , як на обставини, що підтверджують факт її перебування у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , посилалася на те, що в період з квітня 2021 року по березень 2022 року їй нараховувалась та виплачувалась заробітна плата. Рішенням суду від 02 травня 2023 року встановлений факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ФОП [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів, зокрема, за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, та факт нарахування їй заробітної плати за весь вказаний період (а.с. 28). Рішення суду від 02 травня 2023 року у цивільній справі № 161/862/23 є таким, що набрало законної сили. Внаслідок чого, суд вважає повністю доведеними обставини, згідно яких заробітна плата була виплачена відповідачем ФОП [PERSON] на користь [PERSON] за умовами трудового договору своєчасно та в повному обсязі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Щодо позовної вимоги про зобов`язання ФОП [PERSON] вчинити певні дії, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону. Відповідно до ч. 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку. Як зазначено вище, що судом достовірно встановлений факт перебування [PERSON] в трудових відносинах саме з ФОП [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів, зокрема, за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, та факт нарахування їй заробітної плати за весь вказаний період. Стороною позивача надано суду достовірні та належні докази, що ФОП [PERSON] за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року взагалі не нараховувався та не сплачувався ЄСВ за працівника [PERSON] , яка перебувала з відповідачем у трудових відносинах та отримувала заробітну плату. Крім того, рішенням суду від 02 травня 2023 року встановлений факт, що незважаючи на виплату [PERSON] заробітної плати, в період з квітня 2021 року по березень 2022 року відповідачем ФОП [PERSON] не сплачувались страхову внески щодо сплати ЄСВ. При цьому, відповідачем не оспорювався загальний розмір нарахованої [PERSON] за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року заробітної плати на загальну суму 70\~750,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~147,20 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання вчинити дії. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1\~073,60 гривень.

Outcome: partial