Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

У липні 2023 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом представниця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти у розмірі 634000,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно розписки від 20 серпня 2022 року відповідачка [PERSON] зобов`язується повернути борг позивачці [PERSON] , а саме грошові кошти в розмірі 634000,00 (шістсот тридцять чотири тисячі гривень), або у разі неповернення боргу, в рахунок боргу передає квартиру, яка належить їй на праві власності, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена розписка повинна бути виконана в строк до 20 вересня 2022 року. 20 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з вимогою про повернення боргу, у зв`язку зі закінченням строку договору, однак відповідачка відмовилася віддавати борг і по теперішній час борг не повернутий, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року заява про забезпечення позову була повернута позивачу без розгляду. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2023 року вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 12 вересня 2023 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2023 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.11.2023 р. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, надали до канцелярії суду заяву, у якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, також, просили суд справу слухати за їх відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Також, надали оригінал розписки від 20.08.2022 року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.08.2022 року [PERSON] було видано розписку на ім`я [PERSON] , відповідно до якої, [PERSON] зобов`язується повернути борг позивачці [PERSON] , а саме грошові кошти в розмірі 634000,00 (шістсот тридцять чотири тисячі гривень), або у разі неповернення боргу, в рахунок боргу передає квартиру, яка належить їй на праві власності, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена розписка повинна бути виконана в строк до 20 вересня 2022 року. (а.с.63) Відповідно до вимог\~ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що між сторонами по справі був укладений договір безпроцентної позики, відповідно до умов якого відповідач позичив у позивача грошові кошти у розмірі 634000,00,00 грн. строком до 20.09.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, у розмірі 634000,00 грн., відповідно до розписки від 20.08.2022 року. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6466,80 грн. Відповідно до ст.\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, стороною позивача суду надано ордер, на надання правничої (правової допомоги), квитанцію б/н (а.с.62) на загальну суму 20000,00 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 20000,00 грн., є реальними, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору і підтвердженими матеріалами справи, тому повністю доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved