Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь фактично понесені додаткові витрати на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків від понесених нею витрат, а саме: 18 695 грн.; стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування поданого позову зазначено, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2009 року, рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограду від 21 червня 2017 року справа № 404/2137/17 шлюб було розірвано. Від спільного шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограду від 04 грудня 2017 року (справа № 404/4815/17) з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03 серпня 2017 р. і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Вказано, що дочка навчається в Київському національному лінгвістичному університеті на другому курсі, денної форми навчання, що підтверджується договором про навчання у закладі вищої освіти № 6526-0507-1 від 12 серпня 2021 року. Добровільно з відповідачем про сплату аліментів домовитися не вдається, тому вона змушена звертатися до суду з проханням задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Також зазначала, що в зв`язку з навчанням доньки, з Київським національним лінгвістичним університетом укладено договір про надання освітніх послуг № 6526-0507 від 12 серпня 2021 року. Відповідно до п 5.2 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 149 560 грн.00 коп. Вартість освітньої послуги за перший рік навчання 37 390 грн. 00 коп. Замовник вносить плату за І семестр 2021/2022 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 30 серпня 2021 року Замовник вносить плату за II семестр 2021/2022 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 01 лютого 2022 року Вартість освітньої послуги за другий рік навчання 37 390 грн. 00 коп. Замовник вносить плату за І семестр 2022/2023 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 1 вересня 2022 року. Замовник вносить плату за II семестр 2022/2023 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 01 лютого 2023 року. Вартість освітньої послуги за третій рік навчання 37 390 грн. 00 коп. Замовник вносить плату за І семестр 2023/2024 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 1 вересня 2023 року. Замовник вносить плату за II семестр 2023/2024 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 01 лютого 2024 року. Вартість освітньої послуги за четвертий рік навчання 37 390 грн. 00 коп. Замовник вносить плату за І семестр 2024/2025 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 1 вересня 2024 року. Замовник вносить плату за II семестр 2024/2025 н.р. у сумі 18 695 грн.00 коп. до 01 лютого 2025 року. Оплачує навчання доньки позивач, даний факт підтверджується договором про надання освітніх послуг та копіями квитанцій про оплату навчання, дані витрати є додатковими витратами на утримання дитини. Позивач зазначає, що [PERSON] зобов`язаний утримувати доньку, але добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, відмовляється відшкодовувати фактично понесені нею додаткові витрати, вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що він повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення позову. Зазначав, що в позові позивач вказує, що вона понесла витрати на утримання повнолітньої дочки в розмірі 37 390 грн. на навчання у вищому навчальному закладі для здобуття професійної освіти. Такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, додаткові витрати на утримання дітей не стягуються у разі досягнення ними повноліття навіть у випадку, якщо вони продовжують навчання. Стосовно оплати навчання дочки [PERSON] , то ні вона, ні її мати [PERSON] перед вступом до вищого навчального закладу не погоджували з ним ні вибір, ні майбутню професію, ні розмір оплати за навчання, тому покладати на нього обов`язок на відшкодування вартості суперечить приписам ст. 141 СК України. Щодо стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку зазначав, що ніколи не відмовлявся від добровільного надання матеріальної підтримки своїм дітям. Донька проживає окремо від нього і до моменту настання її повноліття добросовісно він сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів свого заробітку (доходу), і будь-якої заборгованості зі сплати аліментів не має. Як батько, підтримує рішення дочки продовжити навчання у вищому навчальному закладі та радіє її успіхам у навчанні і готовий надалі її підтримувати за умови, що матиме таку можливість. Позивач просить суд покласти на нього обов`язок щомісячно сплачувати на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою 23-х років, за умови, що остання буде продовжувати навчатися, що разом із призначеними та сплачуваними на даний час аліментами (1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно) буде складати 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки від свого доходу за наступних причин. Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/4815/17 від 04 грудня 2017 року, має сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03 серпня 2017 року і до досягнення повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Тобто, на даний час продовжує сплачувати 1/3 частину з усіх видів заробітку на утримання мого сина [PERSON] . Відповідно до довідки про доходи від 29 серпня 2022 р. середньомісячний дохід за останні 6 місяці, що залишається після утримання податків та зборів, становить 36476,79 грн. (360476,79 : 6 = 6079,46 грн. на місць). В наслідок військової агресії зі сторони Російської федерації в березні 2022 року він втратив нерухоме майно - житловий будинок в м. Маріуполь Донецької області, який зазнав ушкоджень від влучання артилерійського снаряда, який був постійним місце проживання, а тому у власності не має більше нерухомого майна, яке було єдиним місцем проживання. Також не має у власності будь-яких транспортних засобів. Окрім цього, втратив всі речі побуту, одягу, заощадження, які були набуті після розлучення з відповідачем. З 24 лютого 2022 року до 15 квітня 2022 року він разом зі своєю сім`єю перебував на тимчасово окупованій території - м. Маріуполь, при цьому він та дружина ніяких доходів не отримували, засобів до прожиття не мали, окрім того як скористатися коштами по встановленими кредитними лімітами карткових рахунків. При цьому, зобов`язання по виконанню рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей виконувалися у повному обсязі без зволікань та запізнень по їх сплаті, не дивлячись на те, що з 24 лютого 2022 року доходів не мав. Окрім цього, має фінансові зобов`язання по кредиту, отриманому та використаному на потреби сім`ї з позивачем до розлучення, за несплату яких стягнуто у примусовому порядку заборгованість, що підтверджується наявністю на виконанні у приватного виконавця виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 16 червня 2021 року за реєстровим номером 181572, вчинений за договором позики № 01520/04447ЬССА від 16 вересня 2013 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансової компанії «Кредит-Капітал». 15 квітня 2022 року йому та двом дітям дружини [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2010 року народження, які є членами сім`ї, проживають з ним та дружиною вдалося залишити постійне місце проживання на підконтрольну частину території України, де 19 квітня 2022 року були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, при цьому єдиним джерелом до прожиття є заробітна плата за проходження служби в ЗС України. За рахунок даних коштів він та члени сім`ї, які перебувають на утриманні, інших джерел доходів не мають, проживають в м. Кропивницький, винаймаючи житло, на сплату орендної плати та на комунальні послуги кошти, в середньому витрачають 7000 грн. Станом на сьогоднішній день, з червня 2022 року має дохід у вигляді заробітної плати, за червень - липень 2022 року нараховано дохід в сумі 28103,74 грн., що становить 14051,87 грн. за місяць, з яких повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, а саме, кошти в сумі 4683.95 грн., також щомісячно несе витрати на оплату оренди житла в м. Кропивницький - 4500 грн., на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання - в середньому 2500 грн., що в загальному становить 83% від всіх видів заробітку, при цьому не враховуючи витрат на придбання продуктів харчування, засобів гігієни, одягу, зв`язку та на проїзд, все те необхідне дня нормально до прожиття людини. Дружина [PERSON] , яка вимушена перебувати на тимчасово окупованій території м. Маріуполь не має можливості працевлаштуватися, отримувати заробітну плату та не має інших джерел доходів, окрім як його заробітна плата. Однією із обставин, що унеможливлює продовжувати сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку, що судом повинно бути враховано, це перебування на утриманні непрацездатних похилого віку батьків [PERSON] та [PERSON] , які отримують мінімальні розміри пенсійного забезпечення. Непрацездатна мама [PERSON] тяжко хворіє, має другу групу інвалідності, у зв`язку з чим повинна проходити стаціонарне лікування за призначенням лікаря 2 рази на рік, що потребує додаткових фінансових витрат. За наявності такого стану здоров`я мати потребує постійного лікування та придбання лікарських засобів. На придбання ліків для матері витрачає в середньому біля 1000 грн. щомісячно, та у разі госпіталізації витрати на придбання ліків становлять біля 3500 грн. У разі не лікування або ж неналежного лікування, стан здоров`я матері значно погіршиться, що в кінцевому результаті може призвести до ще тяжчих наслідків. Таким чином, в нього взагалі не лишається коштів для здійснення витрат на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни для себе та членів сім`ї, з яких дружина перебуває на тимчасово окупованій частині України, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Зазначав, що позивач до суду не надала відомостей про наявність у її власності нерухомого майна та транспортних засобів, що свідчить про приховування свого матеріального стану. Відповідач від часу розлучення набула у власність об`єкти нерухомості, транспортний засіб, а саме, набула у власність нерухоме майна 20 серпня 2021 року, та набула право власності на рухоме майно, придбавши транспортний засіб 03 вересня 2020 р., що свідчить про матеріальний стан позивача значно кращий матеріального стану відповідача, платника аліментів. В судове засідання від представника позивача, адвоката Бойко З.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач та його представник, адвокат Осадчук С.Ю. у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, а також відзив відповідача та долучені до нього документи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з 2021 року є студенткою денної форми навчання Київського національного лінгвістичного університету, що підтверджується договором про навчання у закладі вищої освіти № 6526-0507-1 від 12 серпня 2021 року. Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 6526-0507 від 12 серпня 2021 року вартість навчання за рік становить 37 390 грн., що підтверджується договором. Відповідно до квитанцій наданих позивачем, нею було здійснено оплату за навчання в липні 2021 року в сумі 18 695 грн. та в січні 2022 року у розмірі 18 695 грн. Вказані обставини дають суду підстави вважати, що дитина сторін після досягнення повноліття продовжує навчатись на денній контрактній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2017 року (справа № 404/4815/17), з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2017 року і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Вирішено питання розподілу судових витрат. Дочка [PERSON] досягла повноліття, а тому стягнення аліментів на даний час припинено. Докази наявності заборгованості у відповідача зі сплати аліментів на утримання дочки суду надані не були. Як встановлено судом, відповідачем було укладено шлюб з [PERSON] 23 серпня 2019 року. [PERSON] від попереднього шлюбу має двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 02 вересня 2022 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . з 11 вересня 2021 року. Як вбачається з пенсійних посвідчень, батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом другої групи. Відповідно до довідки про доходи № 1 від 29 серпня 2022 року відповідач [PERSON] працює у Кропивницькому зональному відділі Військової служби правопорядку, займає посаду інспектор. Його доходи за червень 2022 року становлять 12 721,39 грн., за липень 2022 року - 15 796,19 грн. Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, [PERSON] за червень 2022 року отримав 42 721,39 грн., за липень 2022 року - 45 796,19 грн., за серпень 2022 року - 61 609,59 грн., за вересень 2022 року - 46 211,99 грн., за жовтень 2022 року - 46 411,99 грн., за листопад 2022 року - 68 695,60 грн., за грудень 2022 року - 47 741,63 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 06 вересня 2022 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 2/3. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька дитини, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, проїздом та іншими витратами на їхню дитину, оскільки їй одній важко нести такі матеріальні витрати. У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на те, що має на утриманні дітей його дружини від попереднього шлюбу, має батьків пенсіонерів, до того ж його мати є інвалідом 2 групи та потребує постійного лікування, за яке він оплачує, винаймає квартиру, його дружина перебуває на окупованій території, він має фінансові зобов`язання по кредиту, вказав на не спроможність сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу. При цьому, доказів того, що діти дружини проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні не надано, не надано доказів і того, що відповідач несе витрати по догляду за своїми батьками, те, що він винаймає квартиру та несе витрати на її оплату та оплату комунальних послуг, доказів того, що його дружина перебуває на окупованій території. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Зважаючи на те, що відповідач отримує дохід, суд дійшов висновку, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. За таких підстав, а також зважаючи на вартість навчання дочки, її проживання в іншому місті, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дочки підлягає частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу), на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, починаючи з 05 серпня 2022 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] . Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи позов в цій частині позивач посилається на те, що у зв`язку із навчанням дитини, нею понесено додаткові витрати на оплату коштів за навчання. На підтвердження вказаних обставин позивачем додані квитанцій про оплату. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно правового висновку, зробленого у Постанові Верховного Суду від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними, тому у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, слід відмовити. Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та стягувати з відповідача на утримання дочки аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме можливостям платника та потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial