Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивача. Позивачка просить зобов`язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належними їй житловим будинком [ADDRESS] та земельною ділянкою площею 0,25 га кадастровий номер 5621684200:01:001:0263 шляхом знесення сараю, який входить до складових частин домоволодіння [PERSON] під літерою «Г», та знесення суцільної огорожі з метало профілю; стягнути з відповідачів відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 52408 грн., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1984 гривні 80 копійок, та проведенням експертизи у розмірі 9120 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що по сусідству з її будинком знаходиться житловий будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок завалення сараю, що входить до складу домоволодіння [PERSON] під літерою «Г», зазнав пошкоджень її будинок і вимушена була провести його ремонт за власний кошт. Було проведено влаштування вимощення, засипання шару піску та шару вимощення (пісок, цемент, щебінь) та ремонтні роботи в приміщенні ванної кімнати (демонтаж залишків лицювальної плитки зі стін, очищення від залишків штукатурки, просушування стін та оброблення їх протигрибковими засобами, лицювання стін плиткою). Вартість відновлювальних робіт, які було вимушено проведено в будинку із-за винних дій відповідачів становить 25 475 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судового інженерно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97/22 від 26.10.2022. Аварійний стан тимчасової дерев`яної споруди, яка знаходиться на земельній ділянці [PERSON] , землекористувачем якої є [PERSON] , та прилягає на її житловий будинок, відсутність інженерно-технічних пристроїв для відведення атмосферних опадів спричинило і спричинює руйнування стін її будинку, що підтверджується Актом комісії з розгляду та вирішення земельних спорів Мирогощанської сільської ради від 27.06.2022. В будинку відчувається запах цвілі та присутня надмірна вологість, в частині приміщень наявні пошкодження вологою опоряджувальних покриттів. В приміщенні туалету та кухні на частині стіни наявні сліди дії вологи, місцями від стіни відшарувалася плитка, відстав стельовий плінтус, стіни і стеля покриті цвіллю. Детальний перелік ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, завданих внаслідок попадання опадів на стіни та фундамент будинку, наведено в кошторисному розрахунку висновку експерта за результатами проведення судового інженерно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97/22 від 26.10.2022. Вартість відновлювального ремонту згідно вищезазначеного висновку експерта становить 26933 грн. В порушення протипожежних норм, викладених у пункті 3.1, 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 дах сараю має ухил в бік земельної ділянки і сарай фактично примикає до будинку, відсутнє інженерно-технічне обладнання для забезпечення організованого водовідведення, внаслідок чого атмосферні опади з даху сараю відводяться на земельну ділянку та на стіни і фундамент будинку позивачки. Встановлена суцільна огорожа з металопрофілю затіняє стіни будинку і розташована на відстані менше 1 метра, що разом з сараєм перешкоджає забезпеченню нормативної інсоляції та провітрюванню суміжних територій, в результаті чого порушені вимоги ст. 103 Земельного кодексу України. Оскільки сарай та огорожа є тимчасовими спорудами усунути перешкоди в користуванні будинком та земельною ділянкою можливо лише шляхом їх знесення. Відповідачів. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, заперечує щодо задоволення позову. Мотивує тим, що сарай відповідачки побудований не у 2018 році, а будувався ще в 70-х роках. Натомість, будинок позивачки був добудований приблизно у 2006-2008 році, і тому саме позивачкою, було порушено державні будівельні норми при здійснені добудови, адже саме позивачка повинна була би дотриматись встановлених законом відступів як до межі, так і до існуючої споруди, та протипожежних правил. Проте, позивачка не надає жодного документу, що підтверджує правомірність її добудови. Здійснюючи добудову, орієнтиром для розташування будівель є паркан і будівлі, розташовані на сусідній ділянці. Тобто, позивачка, проектуючи свою добудову до будинку, мала б врахувати вже існуючий сарай сусідки і відступити від нього згідно вимог ДБН. Також, мало б бути враховано, що існуюча споруда дерев`яна, а тому для забезпечення протипожежних норм та правил мав би бути відповідний відступ. Також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між наявністю сараю відповідачів та необхідністю проведення ремонту в будинку. Обов`язок доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Вважають необґрунтованою вимогу про стягнення вартості відновлювального ремонту, який необхідно провести в приміщенні туалету та кухні для ліквідації ушкоджень внаслідок проникнення атмосферних опадів на стіни та фундамент житлового будинку позивачки в результаті протиправних дій відповідачки, адже позивачкою не доведено, через які саме дії, а також, що ці дії є винними та протиправними, і що наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями і завданою їй шкодою. Висновок експерта вважають не належним та допустимим доказом, оскільки він виконаний з порушеннями: експерт виходила з того, що сарай будувався в 2018 році, однак це стара споруда, яка збудована ще в 1970-х роках, до будівництва прибудови будинку позивачкою у справі. Якби експерт дослідила в які проміжки часу позивачка здійснювала добудову, то в даному випадку потрібно було керуватися нормою «1 метр від існуючих споруд», тобто тих, які вже існували на момент будівництва сусідом. Крім того, поставлене запитання експерту «вартість проведення вимушеного ремонту», на яке експерт дає відповідь «вартість вимушеного ремонту...», проте жодного слова не йдеться про те, чому цей ремонт є вимушений, чим керувався експерт при твердженні, що ремонт був вимушений. Вважають, що [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки вона не може бути зобов`язана виконати позовні вимоги позивача, ні відшкодувати шкоду, ні знести сарай, який їй не належить, оскільки не є власником будинковолодіння. За таких обставин, це є окремою підставою для відмови у позові, заявленому позивачкою (а.с.99-102). У відповіді на відзив позивачка зазначає, що отримала належний їй будинок у спадщину, ніяких змін до проектної документації не вносила, а межі стіни цього будинку до приміщення сараю відповідачки нею не мінялися, її будинок не зазнавав змін площі, а був побудований ще задовго до забудови відповідачкою сараю. У відзиві відповідачі посилаються на проведення добудови до будинку позивачем, проте жодного доказу, що таке добудова мала місце не надають. Термін «вимушений ремонт» визначений експертом як відновлювальний ремонт, спричинений залиттям. Саме в результаті залиття будинку позивача, останній зазнав майнової шкоди. Відсутність на думку представника відповідача причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та проведенням такого ремонту спростовується п.1 висновку експерта, в якому зокрема зазначено, що відновлювальні роботи позивачем були вимушено проведені після проникнення атмосферних опадів на стіни та фундамент житлового будинку позивача внаслідок завалу сараю відповідача на будинок [PERSON] . Таким чином, по причині винних дій відповідачів, який допустили порушення будівельних норм при побудові сараю, було спричинено пошкодження будинку позивача, внаслідок чого вона була вимушена проводити його відновлювальний ремонт (а.с.105-106). Представником відповідачів адвокатом Вишковською В.І. подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких наполягає, що сарай відповідачів побудований ще в 70-х роках, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] , який належав покійній [PERSON] , бабусі відповідачки [PERSON] , який виготовлено 05.01.1987 і в ньому міститься інформація про сарай «Г», стіни дерев`яні, покриття шифер, розмір 17,6 м.кв. та вказано рік забудови 1959 рік. І за весь час існування сараю не існувало жодних спорів, допоки позивачка не здійснила прибудову. Даний факт не доводився на підставі власного припущення, а лише констатувався, зі слів довірительки, яка все своє життя, з народження проживала за цією адресою, і їй достеменно відомо, як і в якому вигляді були розташовані будівлі колись і станом на зараз. Копії договору оренди чи надання права користування тією чи іншою земельною ділянкою стороною позивача не надано, а тому твердження позивача про те, що [PERSON] є користувачем будь-якої земельної ділянки є хибним та недоведеним. Заміна первісного відповідача належним відповідачем проводиться виключно за заявою позивача (а.с.122-127). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.12.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.02.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою суду від 01.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Позивачка наполягала на тому, що саме через існування старого сараю її будинку завдано збитків і є потреба здійснити ремонт. Мирно врегулювати спір не вдалось, сільська рада і її комісія не допомогли, тому звернулась до суду за захистом. Представник відповідачів адвокат Вишковська В.І. заперечувала проти позову, оскільки вважає, що в діях її довірителів відсутній причинно-наслідковий зв`язок щодо ремонту, здійсненого позивачкою і саме добудова нею частини будинку спричинила дані наслідки. Окрім того, відповідач [PERSON] ніколи н була власницею будинку і не є його користувачем. Судом допитано свідків. Свідок [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , зять позивачки, є особою з інвалідністю, як і дружина, самостійно писати не може, пересувається у візку. Показав, що проживає тут з 2022 року, 21.11.2006 дали дозвіл на розширення веранди, щоб зробити туалет і ванну, враховуючи їх особливі потреби і в 2008 році провели розширення, плитка клалась вже в 2009-2010 роках. Все зробив згідно вимог і навіть коли робив паркан, то відступив 1,5 метра до себе, щоб сусідам було зручно ходити. Тай дозволу у попередньої власниці [PERSON] брали. Розширення відбулось на ділянці тещі до себе у двір, а не до межі з відповідачами, там нічого не змінювалось і це підтверджується старим технічним паспортом (оглянуто судом) і новим, що в матеріалах справи. Не мали проблем з сусідами, але спонтанно все почалось десь у 2021 році, бо соцпрацівник виявила в їх будинку затікання і руйнування з тієї сторони, де сусідський сарай. Вони самі в силу обмежених фізичних можливостей ті руйнування не бачили, поки соцпрацівник не показала. Виявилось, що старий сарай сусідів завалився на їх хату. Точно може сказати, що з даного приводу вже звертались 01.11.2021 до громади про усунення перешкод і приїздила комісія. Але конфлікт не вирішила, натомість відповідачі після цього поставили високий паркан на ділянці тещі, це десь у 2021-2022 році, що ще й затінив все. І фото, які надають відповідачі, підтверджують, що розширення їх будинку відбулось вглиб, а лінія між ділянками не змінювалась - це видно по скосу даху, дах вони підняли при розширенні, а також паркан, який існував до того, не заважав. [PERSON] перед [PERSON] 2022 року сказала, що забере сарай, але потім передумала. Коли вже звернулись до суду, то 5 червня та 3 липня цього року 2023 року частково сусіди розібрали той [ADDRESS] раніше проживала постійно і керувала установкою паркана, а зараз вона туди приходить лише відвідувати. Свідок [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , показав, що знає сторін з дитинства, давно проживав там. Споруда відповідача дерев`яна і там можна було проходити між хатою позивачки і спорудою, можна було поставити будівельні ліса. Але та споруда з роками похилилася і вже проходу немає. Будинок - це капітальна споруда, а дерев`яна споруда вже дожила свої роки, на ній ринв немає і вся вода іде на хату, все буквально валиться. Років 10 тому, а може й більше, робив обмостку і ринви будинку позивачки, щоб відвести воду з сараю від хати. Добудова це спричинити не могла. Свідок [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , сестра відповідачки [PERSON] та дочка відповідачки [PERSON] , показала, що вважає, що позивачі добудували хату в сторону відповідачів. Поки не було добудови, то не було ніяких проблем. Проживала з народження (1978 рік) у будинку відповідачів, на момент її народження сарай був, він побудований ще до її народження. Дах сараю зняли 2 місяці тому, до того він був на місці. Сарай був нахилений в сторону позивачки, на сараї не було нічого для водовідведення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5621684200:01:001:0263 належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, технічним паспортом на будинок , виготовленим 26.02.2018 (а.с.4, 46, 47-51). Житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями, а також земельна ділянка з кадастровим номером 5621684200:01:001:0163, належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2022 та Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 13.03.2018 (а.с.5-6, 103, 104). З копії технічного паспорту будинку по [ADDRESS] , виданого 05.01.1987, який належав [PERSON] (спадкодавець [PERSON] ). вбачається наявність сараю, що позначено літерою «Г» та відображений також у технічному паспорті на будинок від 2018 року. Загальний рік побудови приміщень зазначено як 1959 (а.с.125-127). Оглянуто фотознімки з яких вбачається, що дах сараю з ділянки [ADDRESS] нахилений у бік будинку та притулений до стіни будинку [ADDRESS] . Стічних труб на сараї немає (а.с.134, 173,174). Оглянуто копії матеріалів технічної інвентаризації (справа №8260) на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та попередній техпаспорт. Встановлено, що прибудова будинку відбулась на земельній ділянці, що належить позивачу, в глибину цієї ділянки, при цьому відстань між будинком і сараєм з сусідньої ділянки не змінювалась (а.с.155-171). Згідно з висновком експерта за результатами проведення судового інженерно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97/22 від 26.10.2022: - при порівнянні фактичних розмірів та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 5621684200:01:001:0263 (належить [PERSON] , [ADDRESS] ), виготовлених сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] з конфігурацією земельної ділянки з кадастровим номером 5621684200:01:001:0163 (належить [PERSON] , [ADDRESS] ), наведеної у даних Державного земельного кадастру, виявлено відхилення від межі земельної ділянки з кадастровим номером 5621684200:01:001:0263 між будинковолодіннями [PERSON] та [PERSON] , порушено межі земельної ділянки з кадастровим номером 5621684200:01:001:0263; - порушені протипожежні та будівельні норми при зведенні огорожі та розміщенні сараю «Г», а саме: сарай «Г» (входить до складових частин домоволодіння [ADDRESS] ) розташований з порушенням протипожежних вимог, викладених у пункті 3.1. ДБН 360-92 (діяв до вересні 2018 року) та пункту 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2018 (діє на час розгляду справи), оскільки розташований з порушенням мінімальної відстані до будинку на [ADDRESS] . Із-за фактичного примикання до будинку [PERSON] стіни сараю відсутній один метр відступу від неї до межі для забезпечення доступу, обслуговування та поточного ремонту належного їй об`єкта нерухомого майна, чим порушено пункт 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 та п. 3.1. ДБН 360-92. При цьому дах сараю має ухил в бік земельної ділянки [PERSON] . Відсутнє інженерно-технічне обладнання для забезпечення організованого водовідведення, внаслідок чого атмосферні опади з даху сараю відводяться на земельну ділянку [PERSON] та на стіни і фундамент її будинку. Цим самим порушені вимоги пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 п. 3.1. ДБН 360-92. Встановлена суцільна огорожа з металопрофілю затіняє стіни будинку. Дана огорожа розташована на відстані менше 1 метра і разом з сараєм перешкоджають забезпеченню нормативної інсоляції та провітрюванню суміжних територій, в результаті чого порушені вимоги ст. 103 Земельного кодексу України; - вартість відновлювальних робіт, які було вимушено проведено в будинку за адресою: [ADDRESS] , після проникнення атмосферних опадів на стіни та фундаменти житлового будинку, внаслідок завалення сусідського сараю на житловий будинок може становити 25 475 грн. Вартість відновлювального ремонту, який необхідно провести в приміщеннях туалету та кухні для ліквідації ушкоджень внаслідок проникнення атмосферних опадів на стіни та фундамент житлового будинку може становити 26933 грн (а.с.7-39). Вартість проведення інженерно-технічної експертизи №97/22, згідно договору від 25.08.2022 та рахунку, квитанції становить 9120 грн та сплачено [PERSON] (а.с.40-42). Комісія з розгляду та вирішення земельних спорів Мирогощанської сільської ради 27.06.2022 склала акт, згідно з яким зафіксовано звернення [PERSON] щодо вирішення пошкодження її житлового будинку сусідньою прибудовою. Комісія встановила аварійний стан тимчасової дерев`яної споруди, яка знаходиться на земельній ділянці [PERSON] , землекористувачем якої є [PERSON] , та прилягає на житловий будинок [PERSON] , відсутність інженерно-технічних пристроїв для відведення атмосферних опадів спричинило і спричинює руйнування стін її будинку. Запропоновано громадянці [PERSON] негайно вжити заходи щодо усунення налягання аварійної дерев`яної тимчасової споруди на житловий будинок [PERSON] та облаштувати водостічні труби з метою запобігання стіканню атмосферних опадів (а.с.43-45). IV. Норми права, які застосував суд. Статтею 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних ділянок і дотримуватися правил добросусідства. Згідно ст.152, 153 Земельного кодексу України вбачається, що власник або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельної ділянки і відшкодування завданих збитків. Статтею 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до статті 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. ДБН Б.2.2-12:2018 (діє на час розгляду справи) містить пункт 6.1.41, наступного змісту: при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м. Також за п.15.2.2 Протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно побутовими будинками промислових підприємств, гаражами слід приймати за табл.15.2 (чисельник). Відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами на суміжних ділянках приймається згідно табл. 6.8, але не менше протипожежних вимог даних норм. В умовах забудови, що склалася, протипожежні відстані між житловими будинками та від житлових будинків до будівель і споруд іншого призначення слід визначати згідно з протипожежними вимогами даних норм , наведеними у табл. 15.2. При цьому, для будинків І-ІІІ ступенів вогнестійкості зазначені відстані можуть бути зменшені (для будинків ІІІ ступеню вогнестійкості - не більше ніж на 50 %),якщо стіна більшого та / або ширшого будинку, яка розташована проти іншого будинку, є протипожежною, а в опорядженні стін, що розташовані одна напроти іншої таких будинків та в конструктивних елементах покриттів не застосовані горючі матеріали. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Власність зобов`язує. Адже за ст. 41 Конституції України використовуючи власність, не можна завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Як і згідно ст. 103 Земельного кодексу України власник, землекористувач земельної ділянки зобов`язаний використовувати її так, щоб завдавати найменших незручностей сусіду, власники суміжних ділянок мають співпрацювати, а якщо не вдається домовитись, то за ст. 104 ЗК України один з власників може вимагати припинити дію фактору з сусідньої ділянки, що спричиняє шкідливий вплив. При цьому за загальним правилом ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В цій справі власником домоволодіння та господарської будівлі [ADDRESS] є [PERSON] , отже вона і відповідає за завдану майну сусідки [PERSON] шкоду як належний відповідач. Суду не доведено, що співвідповідач [PERSON] , яка не є власником майна за адресою [ADDRESS] , а зареєстрована і проживає за іншою адресою, є земельним користувачем ділянки, де розміщено дерев`яний сарай. Доказів, які би свідчили, що відповідач [PERSON] винна у пошкодженні будинку позивачки [PERSON] - немає. При цьому те, що Комісія з розгляду та вирішення земельних спорів сільської ради називає [PERSON] «землекористувачем» для правильного вирішення справи значення не має. Суд враховує, що земельна ділянка належала спочатку матері [PERSON] - спадкодавцю [PERSON] , але після її смерті право власності в порядку спадкування було оформлено не на доньку, яку помилково в селі назвали «землекористувачем», а на онуку [PERSON] , що підтверджується дослідженими судом доказами. [PERSON] стала власником майна у 2018 році, а перші пошкодження сусіднього будинку за адресою [ADDRESS] були виявлені у 2021 році і в позасудовому порядку власникам суміжних ділянок [PERSON] та [PERSON] вирішити спір не вдалось. Тож, як правильно вказує представник відповідача, [PERSON] не є належним відповідачем і не повинна відповідати за завдану майну [PERSON] шкоду. Тому з врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, за результатами розгляду цієї справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача [PERSON] та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача [PERSON] , таким чином задовольняючи позовні вимоги частково. Заперечення представника відповідача, що позов не може бути задоволений, бо дерев`яний сарай побудований раніше за сусідську хату і відповідно не було порушено норм ДБН, отже [PERSON] не порушувала прав [PERSON] , - на увагу не заслуговує. Суд виходить з того, що за нормами ДБН відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м., і в цій справі між сусідами не було суперечок, допоки старий сарай не похилився на будинок та відстань між найбільш виступаючими конструкціями буквально зникла. Очевидно, що дерев`яний сарай є тимчасовою конструкцією, а цегляний будинок - це капітальна споруда. З наданих фотознімків та висновку експерта, показань свідків встановлено, що якраз сарай з часом однією стороною нахилився в бік будинку і дах цього дерев`яного сараю наліг на стіну будинку. Сарай побудований у період з 1959 року до 1978 року, точніше з досліджених доказів встановити не вдається, проте і це означає, що дерев`яна споруда, яка існує від 64 до 45 років, не обладнана засобами водовідведення та буквально завалилась на сусідній чужий будинок, вже відбула свій вік. Цей сарай необхідно знести. І той факт, що дах сараю почали розбирати в процесі розгляду справи в суді, свідчить, що відповідач усвідомлює необхідність знесення сараю. Проте, [PERSON] не вжила своєчасних заходів до усунення порушень прав [PERSON] , а, навпаки, додатково поставила високий паркан з металопрофілю, що ще й затінив будинок позивача, на який стікали води з налягаючого сараю. Крім того, експерт вийшов на місце і здійснив фактичний обмір межі земельної ділянки [PERSON] , а потім зіставив ці дані з інформацією, що містяться в Державному земельному кадастрі, та виявив, що межа саме земельної ділянки [PERSON] порушена зі сторони земельної ділянки [PERSON] , тобто зі сторони новозведеного паркану, що зміщений з ділянки [PERSON] на ділянку [PERSON] . Саме відповідач [PERSON] , як власник сараю та паркану, яка своєчасно не усунула порушень прав сусіднього власника, відповідальна за збитки, що було завдано. Порушення з боку відповідача і розмір завданих збитків належно підтверджені, в тому числі висновком експерта за результатами проведення судового інженерно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97/22 від 26.10.2022, на спростування чого відповідач не надав доказів. В підсумку, суд робить висновок, що позов підставний і вимоги необхідно задовольнити: усунути перешкоди в користуванні будинком та земельною ділянкою позивача можливо лише шляхом знесення тимчасових споруд сараю та паркану відповідача, а також необхідно відшкодувати вартість відновлювальних робіт, які вже було вимушено проведено і відновлювального ремонту, що потрібно провести в приміщеннях для ліквідації ушкоджень внаслідок проникнення атмосферних опадів на стіни та фундамент житлового будинку позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати в зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Судом встановлено, що позивач понесла витрати на експертний висновок у розмірі 9120 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984 грн 80 коп, які необхідно стягнути на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial