Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Драус О. О. звернулась в суд із позовом до Підволочиської територіальної\~громади,\~в особі\~Підволочиської селищної\~ради Тернопільської\~областіпро визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] , на випадок смерті, залишила заповіт, згідно якого, належне їй майно заповіла [PERSON] . На день смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав. Про наявність заповіту та про необхідність прийняти спадщину позивач не знала та не була повідомленою посадовою особою органу місцевого самоврядування. Тривалий час проживала за межами України. Звернувшись до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а тому, з метою захисту її прав та інтересів, які в позасудовому порядку вирішити неможливо - просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача адвокат Драус О.О. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Підволочиської територіальної\~громади,\~в особі\~Підволочиської селищної\~ради Тернопільської\~області,в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують, при ухваленні рішення покладаються на думку суду, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] померла [INFO] в с.Оріховець Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Оріховецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 23 травня 2008р., актовий запис №07. Згідно заповіту, посвідченого 12 листопада 1998 р. секретарем Оріховецької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області [PERSON] на випадок смерті все належне їй майно. Де б воно не було та з чого б воно не складалося, все те. що належатиме їй на день смерті і на що зазаконом матиме право заповіла дочці [PERSON] . У відповідності до архівної довідки №1072 від 17.10.2023р., виданої архівним відділом Тернопільської області №5 Тернопільської військової адміністрації, по документах архівного фонду «Оріховецька сільська рада» у господарських книгах [ADDRESS] станом на 2008 рік значиться господарство [PERSON] 1919р.н.. голови домогосподарства. Проживала одна. Підстава фонд №56, справа 6 арк.№7. З архівної довідки 3576 від 09.09.2021р., виданої архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації, вбачається що по документах архівного фонду «Оріховецька сільська рада» у господарських книгах с. Оріховець станом на 1997 рік значиться господарство [PERSON] 1919р.н.. голови домогосподарства, який помер [INFO] , разом з ним проживала дружина [PERSON] . Як убачається із роз`яснення приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу №47/01-16 від 17 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не зареєстрована та не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в строк, встановлений законом для прийняття спадщини до нотаріальної контори та/або приватного нотаріуса не звернулась, заяви про прийняття спадщини не подавала, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла, а відтак для вирішення питання слід звернутися до суду. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак, у зв`язку із тривалою відсутністю за межами України та необізнаністю про наявність заповіту у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, у зв`язку з чим пропустила строк для прийняття спадщини. Згідно з Постановою Верховної Ради Українивід 17 липня 2020року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області ліквідовано Бережанський, Борщівський, Бучацький, Гусятинський, Заліщицький, Збаразький, Зборівський, Козівський, Кременецький, Лановецький, Монастириський, Підволочиський, Підгаєцький, Теребовлянський, Тернопільський, Чортківський, Шумський райони, у Тернопільській області утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. При цьому, до Тернопільського району (з адміністративним центром у місті Тернопіль) включено території Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2021 року у справі №369/62/54/19-ц оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або суду. Також до даних правовідносин підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29 червня 2019 року у справі №565/1145/17, де зазначено, що виходячи з встановлених належним чином обставин цієї справи, - об`єктивна необізнаність про існування заповіту, яка належним чином встановлена та не спростована, є підставою для визнання судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини Окрім того, вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зважаючи на викладені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~не є\~підставою для\~усунення від\~спадкування,іншим чином захистити права позивача неможливо, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved