Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

У червні 2023 року ТОВ "Коллект Центр" звернулось до суду із позовом про стягнення із [PERSON] 140397 грн. 40 коп заборгованості за кредитним договором № 500826144 від 14 січня 2020 року. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 14 січня 2020 рокуміж АТ Альфа Банкта відповідачем було укладено кредитний договір №500826144. 17 травня 2021 року між АТ Альфа Банкта ТОВ «ФК «Флексіс» укладено договір факторингу №2, у відповідності до умов якого АТ Альфа Банквідступило право грошової вимоги до боржника [PERSON] ТОВ «ФК «Флексіс», 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 18-05/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило право грошової вимоги до боржника [PERSON] ТОВ "Вердикт Капітал", в свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за кредитним договором № 500826144 від 14 січня 2020 року. Відповідачем не виконано свого зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором визначена станом на 06 червня 2023 року. Представник позивача Мостовенко О.І. просить справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження. позов підтримує та просить стягнути судові витрати, які складаються з 2684 грн. судового збору та 20000 грн. витрат на правничу допомогу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Положеннями ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, про що свідчить розписка про отримання від 07 жовтня 2023 року, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача щодо можливості ухвалення заочного рішення в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2020 рокуміж АТ Альфа Банкта відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №500826144, предметом якого є 80802 грн. 53 коп кредиту, строком на 60 місяців, з 23% (процентів) річних від суми кредиту, тип процентної ставки - фіксована, відповідачем [PERSON] отримано 80802 грн.53 коп. шляхом перерахування на вказаний ним банківський рахунок. 17 травня 2021 року між ПАТ "Альфа-банк" і ТОВ ФК "Флексіс" укладений договір факторингу №2, у відповідності до умов якого ПАТ "Альфа-банк"відступило право грошової вимоги зокрема і кредитному договору, позичальником по якому є [PERSON] ,- ТОВ ФК "Флексіс". 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №18-05/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило право грошової вимоги до боржника [PERSON] -ТОВ "Вердикт Капітал", в свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, відступило ТОВ "Коллект Центр" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить в тому числі за кредитним договором №500826144 від 14 січня 2020 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] .. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 14 січня 2020 року, та договорів факторингу від 17 травня 2021 року, 18 травня 2021 року, 10 січня 2023 року,- станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по договору від 14 січня 2020 року, позивальником по якому є відповідач [PERSON] .. Відповідно до наданих позивачем розрахунків відповідач [PERSON] станом на 06 червня 2023 року має заборгованість за договором №500826144 від 14 січня 2020 року у розмірі 140397 грн. 40 коп., з яких 79743 грн. 94 коп. заборгованості за основною суму боргу, 53266 грн. 77 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 7386 грн. 69 коп. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по день розрахунку). Докази на спростування вищезазначеного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредити та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, останній не виконує умови кредитного договору ні первинним, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов вказаного кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2684 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При вирішенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн. судом враховується наступне. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представництво позивача ТОВ "Коллект Центр" здійснюється адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" на підставі договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року. Згідно заявки надання правової допомоги №34 від 01 травня 2023 року за Договором адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" надані послуги щодо усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку (вартість 1500 грн.), усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку (вартість 1500 грн.), письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти (вартість 9000 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів (вартість 8000 грн.), вартість послуг становить 20000 грн.. Вказані витрати не є співмірними зі складністю справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг і підлягають стягненню у розумному розмірі, в даному випадку-5000 грн..

Outcome: approved