Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

У липні 2018 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лукинюк Катерини Павлівни про визнання договору дарування недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , бабуся позивача, після її смерті позивач дізналась, що за життя між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 25 квітня 2018 року було укладено договір дарування квартири за адресою [ADDRESS] . Вказаний договір позивач просить визнати недійсним, посилаючись на те, що про існування вказаного договору позивачу не було відомо, підпис від імені дарувателя [PERSON] є ймовірно підробленим, обставини укладення спірного договору свідчать про застосування насилля до дарувателя, у зв`язку із чим її волевиявлення не було вільним. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 20.07.2018 року по справі було повернуто заяву про забезпечення позову. (а.с.26-27 т.1) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 25.07.2018 року позовна заява була залишена без руху. (а.с. 30-32 т.1) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 01.08.2018 року по справі вирішено питання щодо забезпечення позову. (а.с.61-62 т.1) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 03.08.2018 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.10.2018 року. (а.с.65 т.1) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 10.10.2018 року по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, вирішено питання щодо витребування доказів, провадження по справі було зупинено. (а.с.164-167) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 19.07.2019 року по справі було поновлено провадження. (а.с.233 т.1) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 16.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. (а.с.21 т.2) Ухвалами судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.09.2019 року вирішено питання щодо витребування доказів, виклику та допиту свідків. (а.с.35,41,44,52-58 т.2) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 16.10.2019 року відмолено у задоволенні заяви про відвід судді Мирончук Н.В. Провадження по справі було зупинено. (а.с.68-69 т.2) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 18.10.2019 року [PERSON] відмолено у задоволенні заяви про відвід судді Мирончук Н.В. (а.с.72-73 т.2) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.10.2019 року поновлено провадження по справі. (а.с.75 т.2) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 14.11.2019 року призначено по справі повторну почеркознавчу експертизу. Вирішено питання щодо витребування доказів. Провадження по справі було зупинено. (а.с.101-109 т.2) Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2020 року відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги [PERSON] на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 14.11.2019 року. (а.с.169-170 т.2) Постановою Одеського апеляційного суду від 01.10.2020 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення. (а.с.223-227 т.2) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 01.03.2021 року було поновлено провадження по справі. (а.с.36 т.3) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 28.04.2021 року вирішено питання щодо виклику та допиту експерта. (а.с.106-107 т.3) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.04.2021 року залишено без задоволення усну заяву представника відповідача про відвід судді Мирочнук Н.В. (а.с.130 т.3) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.04.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.06.2021 року. (а.с.131 т.3) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.06.2021 року клопотання відповідача про призначення експертизи залишено без задоволення. (а.с.155-156 т.3) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 16.06.2021 року вирішено питання щодо виправлення описки. (а.с.159 т.3) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.07.2021 року було вирішено питання щодо повернення до стадії підготовчого судового засідання, вирішено питання щодо призначення експертизи. Провадження по справі було зупинено. (а.с.222-223 т.3) Постановою Одеського апеляційного суду від 28.10.2021 року апеляційна скарга адвоката Реу В.Г. була задоволена. Ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 28.07.2021 року була змінена. (а.с.57-63 т.4) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.09.2022 року було поновлено провадження по справі. Призначене підготовче судове засідання на 04.10.2022 року. (а.с.78 т.4) Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мирончук Н.В. від 04.10.2022 року задоволено самовідвід судді Мирончук Н.В. (а.с.87-88 т.4) Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2022 року справа була передана на розгляд судді Мурзенко М.В. Ухвалою судді Мурзенка М. В. від 11 жовтня 2022 року справу було прийнято ним до свого провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16 січня 2023 року (протокольною) вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 04 травня 2023 року справу направлено для проведення експертизи, призначеної ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.07.2021 року, з урахуванням змін, внесених постановою Одеського апеляційного суду від 28.10.2021 року до НДІ психіатрії МОЗ України, провадження у справі зупинено. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18 серпня 2023 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням клопотання експерта та отримання рахунку за проведення експертизи. Від представника відповідача надійшла заява про неможливість сплати рахунку з огляду на недостатність коштів та скрутний матеріальний стан. 08 жовтня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача (а.с. 166-171, т.4). Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси (протокольною) закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23 листопада 2023 року на 11: 00 год. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву (а.с. 75-81, т.1), в якому посилаючись на безпідставність позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Стороною позивача було надано відповідь на відзив (а.с. 104-108, т.1), в якому він наполягав на задоволенні позову з викладених в позовній заяві підстав. Стороною відповідача надано заперечення щодо відповіді на відзив (а.с. 143-146, т.1), в якому просили відмовити в задоволенні позову з огляду на недоведеність вимог. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спірний договір дарування квартири за адресою [ADDRESS] , посвідчений Лукинюк К. П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 81, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 196-197, т.1). Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Законом встановлено загальні умови дійсності правочину (ст. 203 ЦК України): 1)зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2)особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3)волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4)правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5)правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6)правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що спірний договір підписаний особисто дарувателем - [PERSON] , що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 20-7268 від 18 лютого 2021 року, виконаним судовим експертом Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України (а.с. 21-33, т.3), експертом встановлено, що на момент вчинення правочину на [PERSON] впливали збиваючі фактори природного характеру, до яких відноситься : хворобливий стан, незручна поза при письмі, втомленість. Враховуючи викладене, доводи сторони позивача про підписання від імені [PERSON] оспорюваного договору іншою особою відхиляються судом. Також, відхиляються судом доводи сторони позивача про вчинення оспорюваного договору дарувателем під впливом насильства (тиску) з огляду на наступне. Так, при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі (пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Отже, для визнання правочину недійсним через вчинення його під впливом насильства або погрози необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину, що і має бути доведено позивачем. Під насильством слід розуміти заподіяння учасникові правочину фізичних або душевних страждань з метою примусити укласти правочин. Насильство породжує страх настання невигідних наслідків. На відміну від насильства, погроза полягає в здійсненні тільки психічного, але не фізичного впливу, і має місце при наявності як неправомірних, так і правомірних дій. Погроза може бути підставою для визнання правочину недійсним, коли обставин, які мали місце на момент його вчинення, випливає, що відмова учасника правочину від його вчинення могла спричинити шкоду його законним інтересам. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 80, 81 ЦПК України). Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). В матеріалах справи наявна копія висновку експерта № 03/21 за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 24.03.2021 року, виконаного судовим експертом Савостіним О. П., (а.с. 66-72, т.3), в п. 6 якого експертом висловлено думку щодо можливої кваліфікації підказок з боку сторонніх осіб під час вчинення оспорюваного договору як ознак психологічного тиску, проте зазначено, що питання верифікації та кваліфікації психічного стану [PERSON] , а також ступеню впливу її психічного стану на її дії під час вчинення (підписання) оспорюваного договору може бути надано в рамках проведення комплексного судового психолого-психіатричного експертного дослідження. В матеріалах справи відсутні висновки такого дослідження, а також відомості про його проведення. З тексту оспорюваного договору вбачається, що нотаріусом при посвідченні оспорюваного договору перевірено дієздатність сторін. Відповідно до п. 1 Глави 4 розділу І «Загальні положення» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. При проведенні експертного дослідження зазначена обставина в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи відомостями та документами не досліджувалась. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що оспорюваний договір вчинявся проти справжньої волі дарувальника [PERSON] внаслідок застосування до неї психічного тиску. Також, суд зауважує, що сама по собі відсутність об`єктивних причин та мотивів для здійснення особою дарунку, необізнаність інших осіб, в т.ч. позивача, щодо вчинення оспорюваного договору, не свідчать про укладення такого договору всупереч волі дарувальника та не можуть бути підставою для визнання його недійсним з підстав, визначених ст. 231 ЦК України. Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторону позивача. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01 серпня 2018 року шляхом зняття арешту з квартири за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] .

Outcome: dismissed