Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом , у якому просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою за адресою [ADDRESS] шляхом вселення її у квартиру та передачі ключів від квартири . В обгрунтування вимог покликається на те, що їй, [PERSON] належить на праві власності 1/5 та 2/5 частки квартири [ADDRESS] . 08.07.2023 року маючи намір зайти у вищезазначену квартиру, позивачка не змогла цього зробити, оскільки [PERSON] та [PERSON] було змінено замки від вхідних дверей. [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частці квартири [ADDRESS] . Відповідачі доступу до квартири позивачці не надають, проживати разом в одній квартирі не мають наміру, на телефоні дзвінки відповідачі не відповідають. 11.07. 2023 р нею було надіслано повідомлення [PERSON] та [PERSON] , яке було вручено Укрпоштою , з проханням надати ключі від квартири та надання доступу до вказаної квартири в термін трьох днів з дати отримання цього повідомлення. \~ \~ \~ \~Однак ,відповідачі це повідомлення проігнорували . Позивачка не має доступу до квартири , що порушує її права ,як [PERSON] квартири. Тому вимушена звертатись до суду. Представник позивачки адвокат Стасишин Р.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні позову. Представник відповідачів [PERSON] адвокат Шеіна А.А. позовні вимоги заперечила та суду пояснила, що [PERSON] , на праві спільної\~часткової власності\~належить 1/5\~частка квартири\~ [ADDRESS] ,\~його матері\~ [PERSON] \~ на\~праві спільної\~часткової власності\~належить 1/5\~частка вказаної\~квартири.\~У вересні\~2022\~року до\~квартири прийшов\~дільничний інспектор\~відділу поліції,\~який вимагав за зверненням [PERSON] надати йому комплект ключів від квартири, що [PERSON] і зробив. Після цього, через стресову ситуацію, він тривалий час лікувався і не проживав в квартирі, не проживала там і [PERSON] . У лютому 2023 року він повернувся до квартири, яка була закрита, дільнични й інспектора на його звернення повідомив, що ключі ще у вересні 2022 року віддав [PERSON] . Біля квартири вони зустріли невідомого мужчину,який повідомив, , що спірну квартиру орендує у [PERSON] . Коли в квартиру вдалось зайти , [PERSON] виявив відсутність свого майна, про що написав заяву в поліцію. Орендарям він повідомив, що є співвласником квартири, про що їх [PERSON] не ставила до вілома , і попросив звільнити квартиру. Через три дні орендарі виселились і повідомили, що ключі віддали [PERSON] . Коли [PERSON] після цього зателефонував [PERSON] ,щоб остання повернула один комплект ключів та його документи (паспорт гр.України, закодонний паспорт, свідоцтва про народження та про освіту і.т.п.) ,то отримав відповідь ,що б він звертався в суд чи сам зламував двері, якщо хоче зайти в квартиру, бо ключі вона не поверне. Після цього випадку [PERSON] напротязі тижня щодня ввечері та зранку приходив до квартири , стукав однак ніхто не відчиняв ,в квартирі нікого не було. Після цих подій він знов попав в лікарню і повернувся до квартири лише у червні 2023 року. 22.06.23.р\~приїхав в черговий раз на квартиру [ADDRESS] , коли постукав в двері ,то їх відчинив незнайомий хлопець, який повідомив ,що разом з дружиною знімають квартиру , про що мають укладений договір найму житла від 22 травня 2023р,. з власницею [PERSON] . Він знову вимушений був викликати поліцію, псіля цього зміг попасти в квартиру. Комплект ключів позивачки знаходиться у неї, він замки у квартирі не міняв. Саме [PERSON] без відома його та його матері постійно укладає договори оренди, заселяє в квартиру чужих людей . Жодних перешкод їй в користуванні квартирою вони не чинять. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартир [ADDRESS] відповідно до наданих суду витягів із Реєстрів речових прав на нерухоме майно. Частки сторін у праві власності виділені. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм, майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.\~391\~ЦК передбачає\~право власника\~майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із наданих суду копій договорів оренди від 01.12.2022 р. та від 22.05.23 р. вбачається, що [PERSON] , користуючись тимчасовою відсутністю у квартирі інших співвласників [PERSON] та [PERSON] , без відома останніх, здавала в оренду квартиру повністю третім особам. Договри оренди укладались на строк один рік. За зверненням [PERSON] та відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова 21.04.2023 р. ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення , а саме щодо викрадення із спірної квартири майна Нопіних у період, коли [PERSON] згідно наданих медичних документів, перебував на лікуванні та був відсутній у належній йому квартирі. На підтвердження свого позову [PERSON] подано копія її повідомлення, адресованого до [PERSON] та [PERSON] від 10.07.2023 р. з вимогою передати ключі від спірної квартири, а також дані про вручення цього повідомлення через відділення Укрпошти. Оскільки, як ствердив представник позивачки, відповідачі проігнорували її звернення, 22.07.2023 р. вона звернулась у ВП№1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівські області із заявою про порушення кримінального провадження за фактом неправомірних дій Нопіних, а саме чинення їй перешкод у користуванні квартирою. При цьому, своє місце проживання у вказаній заяві [PERSON] зазначила [ADDRESS] . Зважаючи на те, що на момент подачі заяви [PERSON] до ВП діяв укладений нею договір оренди спірної квартири із третіми особами , які під тиском інших власників квартири звільнили житло і ,як ствердили, передали їй ключі від квартири, таке звернення [PERSON] у правоохоронні органи суд вважає бажанням самої позивачки уникнути відповідальності за свої ж неправомірні дії щодо розпорядження чужим майном та порушення прав співвласників квартирі. У судовому засіданні представники сторін посилались на ряд рішень суду , які стосуються спірного майна , що свідчить про існування взаємних претензій у сторін щодо користування спірною квартирою, однак письмових доказів суду подано не було. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачкою та її представником не надано жодних належних та допустимих доказів , на підставі яких суд міг би прийти до переконання про доведеність заявлених вимог. Відтак, суд вважає позов не доведеним , а тому таким, що до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed