Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

26.09.2022 [PERSON] , в особі представника адвоката Гуменюка О.В., звернулась до суду з позовом, у якому просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Старша дочка народжена за час їх перебування у шлюбі, а молодші діти уже після розірвання шлюбу. Усі діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Дітей відповідач навідував нерегулярно. У зв`язку з агресією російської федерації проти України та оголошення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 позивачка разом з дітьми виїхала до Польщі, де діти також постійно мешкали з нею. В цей час відповідач на території України вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України та за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2022 йому призначене покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] був звільнений від відбування призначеного покарання, з встановленням іспитового строку один рік, за умови, що він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації У порушення вищевказаного [PERSON] виїхав за кордон до Німеччини, користуючись статусом багатодітного батька. Згодом, відповідач звернувся до позивачки з проханням дати йому дітей на вихідні, щоб провести з ними час. Проте, у визначений день дітей не повернув. Будь-який зв`язок позивачки з дітьми був припинений. Діти майже упродовж місяця перебували у батька [PERSON] в Німеччині, а мати - [PERSON] не мала можливості з ними зв`язатись. У зв`язку з даними обставинами вона звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Приїхавши до Німеччини, позивачка все ж змогла розшукати дітей та повернути їх до Польщі. Також позивачка зазначає, що згідно інформації наданої Державною кримінально-виконавчою службою України [PERSON] 14.09.2006 був засуджений Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ст, 69, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. До державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» прибув 02.11.2006 з державної установи «Сумський слідчий ізолятор». Звільнений 23.06.2009 по відбуттю строку покарання. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 27.12.2022 позовна заява прийнята до розгляду та у справі відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 03.05.2023 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Повторно зобов`язано орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області надати висновок щодо розв`язання спору. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки адвоката Гуменюка О.В. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, просить долучити до матеріалів справи заяви [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 02.11.2023. Представник відповідача адвокат Паламарчук С.В., через підсистему Електронний суд, на адресу суду скерував заяву, в якій просить відкласти судове засідання у зв`язку з перебуванням відповідача за кордоном. Суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду, зважаючи на тривалість судового розгляду, та той факт, що відповідача міг самостійно, або через свого представника мав можливість спрямувати до суду заперечення проти позову, проте цього не зробив. Таке клопотання про відкладення судового розгляду суд розцінює, як зловживання процесуальними правами. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 14, 15, 16). Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.08.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] [INFO] , на подальше виховання та проживання залишено з матір`ю - [PERSON] (а.с. 12-13). З копії довідки № 4822 від 23.08.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 14.11.2006 за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до копій паспортів громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вони із 01.03.2023 виїхали до Польщі (а.с. 23-24, 25-26, 27-29, 30-31, 32, 33, 34, 35). Відповідно до характеристики Гришковецького ліцею Бердичівського району Житомирської області, наданої директором [PERSON] та класним керівником [PERSON] та копії довідки від 02.09.2022, [PERSON] навчається у п`ятому класі Гришковецького ліцею. Дівчинка товариська, стримана, життєрадісна, самостійна, ввічлива, доброзичлива. Мама звертає належну увагу на виховання дитини. Батько дитини [PERSON] не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником (а.с.19, 20). Відповідно до характеристики гімназії № 6 ім. Житничнека м. Бердичева, наданої директором [PERSON] та класним керівником Домашеною І., [PERSON] , [INFO] навчається у третьому класі гімназії з 01.01.2021. Дитина дотримується правил поведінки, має завжди позитивний настій, їй подобається спілкуватися з однокласниками. Зовнішній вигляд завжди охайний. Мати [PERSON] цікавиться навчальними успіхами дитини, приділяє увагу вихованню дочки, регулярно відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] не цікавиться навчальними успіхами дитини, жодного разу не відвідував збори (а.с. 21). Відповідно до довідки від 13.09.2022 виданої завідувачем ДНВ № 28 Л.Пойдіною, [PERSON] , [INFO] виховується у дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) комбінованого типу № 28 "Казка" м. Бердичева з 16.03.2020. Мати хлопчика [PERSON] приймає активну участь у його вихованні, навчанні, а також в житті групи та дитячого садочка. Батько хлопчика у дошкільному закладі не з`являється, вихованням дитини у педагогів не цікавиться (а.с. 22). Відповідно до довідок №№ 1076, 1077 від 13.09.2022, виданих Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON] знаходиться на обліку у Бердичівському МУПСЕН і отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Її дохід за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року разом склав 53 326, 02 грн (40 726, 02+12600) (а.с. 37, 38). З акта обстеження умов проживання від 31.08.2022, затвердженого завідувачем сектором МССД Яковенко Л.В. та головним спеціалістом Труханською Т.В. вбачається, що під час проведення обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] встановлено, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стосунки, традиції в сім`ї хороші. Умови проживання задовільні. В кімнатах зроблено ремонт, є необхідні меблі та побутова техніка. У квартирі централізоване електро-, газо-,водо- постачання. Для виховання та розвитку дітей відведено окрему кімнату, яка облаштована усім необхідним для проживання(а.с. 39). Відповідно до характеристики голови правління ОСББ "Фіалки - 59" від 12.09.2022 на [PERSON] , за час проживання [PERSON] та території ОСББ "Фіалки -59" скарг від сусідів не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувалась(а.с. 40). Відповідно до копії довідки № 96 від 01.09.2022, виданої наркологічним диспансерним відділенням КНП "Бердичівська міська лікарня", копії довідки № 186 від 12.09.2022 виданої психоневрологічним диспансерним відділенням КНП "Бердичівська міська лікарня" та копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] на обліку у наркологічному кабінеті м. Бердичева не перебуває, за психіатричною допомогою не зверталась та практично здорова (а.с. 41, 42, 43). 31.08.2022 у журналі єдиного обліку Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області № 15023 о 13-35 год. зареєстровано заяву [PERSON] , [INFO] про те, що [PERSON] не дає спілкуватися із дітьми та не повідомляє про їх місцезнаходження (а.с. 36). Відповідно до довідки від 18.02.2023 виданої Бердичівським РВП ГУНП в Житомирській області, [PERSON] , [INFO] перебуває у розшуку за Бердичівським РВП ГУНП в Житомирській області, як особа, що засуджена до покарання не пов`язаного з позбавленням (обмеженням) волі, який ухиляється від відбування покарання та відносно нього заведено розшукову справу № 0343006 від 20.12.2022 (а.с. 74). Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2022, який набрав законної сили 16.09.2023, [PERSON] , [INFO] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України йому призначене покарання у вигляді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України [PERSON] був звільнений від відбування призначеного покарання, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, за умови, що він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації (а.с. 92-93). Відповідно до висновку від 03.07.2023, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с. 98-100). [PERSON] , діючи в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] подала до відповідних компетентних органів заяви, підпис у якій нотаріально посвідчений, від імені [PERSON] та [PERSON] від 02.11.2023 у яких останні зазначають, що на даний час вони проживаю з матір`ю [PERSON] та мають бажання проживати з нею і надалі (а.с. 130-132). Норми права, які застосував суд Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У частині першій та другій статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків стосовно дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М. С. проти України» йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й передусім повинні бути визначені інтереси дитини у разі існування спору щодо опіки на нею, а вже тільки потім - права її батьків. У постанові від 14 лютого 2020 року у справі № 574/886/18 (провадження № 61-15091св19) Верховний Суд зазначив, що під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові від 06 червня 2019 року у справі № 495/2106/17 (провадження № 61-592св19) Верховний Суд виснував, що коли батьки перебувають у рівних умовах, мають однакове ставлення до своїх батьківських обов`язків та в разі однакової прихильності дитини до обох батьків, місце проживання дитини має бути визначено з тим із батьків, яким створено більш сприятливі умови для проживання дитини. Таким чином, під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини слід керуватися принципом якнайкращих інтересів дитини, а при однаковому ставленні батьків до виконання своїх батьківських обов`язків та забезпечення умов проживання дитини враховувати сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. У даній справі судом встановлено, що діти тривало проживають із матір`ю, яка, на відміну від батька, належно виконує свої батьківські обов`язки, що вбачається із характеристик на дітей. Старші діти письмовій заяві діти висловили своє бажання проживати із матір`ю. Судом не встановлено обставин, які можуть негативно впливати на виховання та розвиток дітей у зв`язку із їх проживанням із матір`ю. Ухвалюючи рішення про визначення місця проживання дітей із матір`ю, судом також врахований той факт, що відповідач був засуджений за умисний злочини, та оголошений у розшук, оскільки він ухиляється від відбування покарання. Крім того, мав місце факт неповернення дітей батьком їх матері, що мало наслідком звернення позивачки до поліції. У Постанові від 28 червня 2023 року у справі № 199/2898/22, виснував, що зазначення у резолютивній частині рішення суду про визначення місця проживання дитини з одним без батьків, без зазначення конкретної адреси, не суперечить усталеним підходам Верховного Суду при вирішені цієї категорії спорів (за відсутності спору саме про адресу), адже є тотожним визначенню місця проживання дитини за місцем проживання одного з батьків, з ким суд ухвалює рішення про спільне проживання дитини. За таких встановлених фактичних обставин справи, діючи в інтересах дітей, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування та визначає місце проживання дітей із їх матір`ю, за місцем її фактичного проживання. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 4 грн. Щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги, суд виходить із наступного. За правилами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивачка надала суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 23.08.2023, Договір № 96 про надання правової допомоги від 23.08.2022, розрахунок до Договору № 96 про надання правової допомоги 23.08.2023 на загальну суму 9000 грн (усна консультація з вивченням документів - 500 грн, складання процесуальних документів - 4500 грн, представництво інтересів в суді - 4000 грн), квитанцію до прибуткового касового ордеру від 23.08.2023 про внесення [PERSON] адвокату Гуменюку О.В. за договором № 95 від 23.08.2023 - 9000 грн (а.с. 51, 52, 53, 54). Оскільки у судові засідання представник позивачки не прибував, ініціював розгляд справи за його відсутності, суд стягує із відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5000 гривень, що складають витрати за складання процесуальних документів та консультацію. Всього із відповідача на користь позивачки слід стягнути 5992,4 грн судових витрат.

Outcome: approved