Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач, через свого представника - адвоката Абакумова С.М., звернулася до суду із позовом до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] в м. Таллінн, Хар`юського повіту, Естонської Республіки, помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок, розташованих на території Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та транспортного засобу Skoda Octavia. Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою про смерть, виданої Цільової установи Північно-Естонською регіональною лікарнею, яка була зареєстрована в установі запису актів цивільного стану Естонії № 1-11-2020/656/1 від 13.01.2021 року. Позивачка, як єдиний спадкоємець майна померлого [PERSON] , звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, де і було відкрито відповідну спадкову справу. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачка з відповідною заявою звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, проте отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем надано документ, який не дає можливості встановити факт реєстрації смерті спадкодавця, крім того в наданому документі не зазначено по-батькові спадкодавця, що не дає можливості встановити факт родинних відносин спадкодавця зі спадкоємцем, а також належність правовстановлюючих документів спадкодавцеві. Тому, посилаючись на викладене позивачка просить визнати за нею право власності на земельні ділянки та транспортний засіб у порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не з`явилися, проте від її представника - адвоката Абакумова С.М. надійшла письмова заява про підтримання позовної заяви та розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив слухати за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, в тому числі копію спадкової справи 189/2021 до майна померлого [PERSON] , судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.09.2014 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 642. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Цільовою установою Північно-Естонською Регіональною Лікарнею від 13.01.2021 року було видано довідку про смерть, що була зареєстрована в установі запису актів цивільного стану Естонії за № 1-11-2020/656/1. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000092372023 від 23.01.2023 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 4824884800:03:008:0007, в межах Себинської сільської ради Новоодеського району (на даний час Костянтинівська сільська рада Миколаївського району) Миколаївської області, площею 5,8400 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0001296122022 від 17.11.2022 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 4824884800:02:001:0118, в межах Себинської сільської ради Новоодеського району (на даний час Костянтинівська сільська рада Миколаївського району) Миколаївської області, площею 0,4600 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , у власності [PERSON] перебуває транспортний засіб Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] . 13.07.2021 року [PERSON] звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інший спадкоємець майна [PERSON] - його дочка [PERSON] відмовилася від належної її частки спадщини на користь своєї матері [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. 18.03.2023 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що на підтвердження факту смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцем надано документ, який не дає можливості встановити факт реєстрації смерті спадкодавця. Крім того в наданому документі не зазначено по-батькові спадкодавця, що не дає можливості встановити факт родинних відносин спадкодавця та спадкоємця, а також належності правовстановлюючих документів спадкодавцю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на об`єкти права власності, а й права із здійсненням яких законом пов`язується виникнення майнових прав. Відповідно до змісту ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтями 1268-1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до п. 7 г. 1 Розділу ІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 107 від 04.02.2023 року «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», у становлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Таким чином, виходячи з викладено суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved