Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

31 липня 2023 року директор ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІСКР» Цопа Л. звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, в якому просила суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання та управління багатоквартирним будинком та прибудинкових територій в розмірі 8098,34 грн., за період з 01.02.2021 року по 30.06.2023 року, інфляційні витрати в розмірі 180,09 грн., три відсотки річних від простроченої суми, в розмірі 49,68 грн., судовий збір в розмірі 2684,00 грн., на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР». В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» здійснює виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Саксаганського району в м. Кривому Розі, в тому числі і [ADDRESS] , зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. З 01.07.2021 року ТОВ «Житлосервіс-КР» за адресою м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка, буд. 11, надає послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач як виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічними станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінню-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо. Відповідач не укладала договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», однак, відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальній послуги», споживачі не звільняються від оплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачувала. Позивачем в порядку досудового врегулювання спору було направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості за вих. №736 від 09.06.2023 р., претензія була отримана відповідачем 13.06.2023 року. Жодної відповіді на претензію відповідачем надано не було, заборгованість не сплачена. На підтвердження надання житлово-комунальних послуг відповідачу, позивачем долучено до матеріалів справи відомості по видам послуг по будинку за період з 01.02.2021 року по 30.06.2023 року, розрахунок заборгованості за період з 01.02.2021 року по 30.06.2023 року. Відомості по видам послуг містить помісячну інформацію щодо переліку наданих послуг та вартості послуг з розрахунку грн../кв. метр. Розрахунок заборгованості містить інформацію про суми, виставлені до сплати саме з. Заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складає 8098,34 грн. за період з 01.02.2021 року по 30.06.2023 року. Крім того, згідно вимого ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідач станом на 21.02.2022 р. зобов`язаний також сплатити на користь позивача інфляційні збитки в розмірі 180,09 грн., 3 % річних 49,68 грн. Розпорядженням №42-р заступника голови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попова В. від 01 серпня 2023 року «Про передачу справу для визначення підсудності», вказану справу передано до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності. (т.2, а.с. 170) Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року визначено підсудність цивільної справи №214/5434/23 Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с. 174) Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року, вказана справа надійшла до провадження судді Скотар Р.Є. (т.2, а.с. 176) Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. від 24 серпня 2023 року, задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Скотар Р.Є. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. (т.2, а.с. 177-178) Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року, вказана справа надійшла до провадження судді Чайкіної О.В. (т.2, а.с. 179) Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіної О.В. від 28 серпня 2023 року, задоволено заяву про самовідвід головуючої у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. (т.2, а.с. 180) Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (т.2, а.с. 181) Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. (т.2, а.с. 182) 12 вересня 2023 року на адресу суду від відповідача по справі [PERSON] надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій відповідач зазначила, що через за стосунок «Дія» їй надійшло повідомлення про звернення ТОВ «Житлосервіс-КР» з позовом до неї про стягнення заборгованості. Оскільки вона не має заборгованості перед позивачем, має лише нарахування за вересень 2023 року, тобто відсутній предмет спору, просила суд закрити провадження по вказаній справі. (т.2, а.с. 185) 15 вересня 2023 року від представника позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» Савчук С.С. на адресу суду надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі, в яких представник позивача зазначив, що відповідно до інформації про стан особового рахунку заборгованість за послуги з утримання та управління багатоквартирним будинком та прибудинкових територій в розмірі 8098,34 грн. за період з 01.0.22021 року по 30.06.2023 року відповідачем було сплачено 01 серпня 2023 року, тобто після звернення позивача до суду з вказаним позовом. У зв`язку з чим, на думку представника позивача, відсутні підстави для закриття провадження по справі, а тому просили суд позов задовольнити у повному обсязі. (т.2, а.с. 186) 23 жовтня 2023 року відповідач звернулась до суду з клопотанням про продовження процесуального строку для подачі процесуальних документів. (т.2, а.с. 194) Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року клопотання відповідача судом було задоволено та продовжено відповідачу [PERSON] строк для подання відзиву на позовну заяву на п`ятнадцять днів з моменту отримання вказаної ухвали. (а.с. 196) Відповідно до Довідки про доставку електронного листа, відповідачем отримано ухвалу суду від 24 жовтня 2023 року по справі №214/5434/23 27 жовтня 2023 року. (т.2, а.с. 198) 09 листопада 2023 року відповідач звернулась до суду з клопотанням про витребування доказів по справі. (т.2, а.с. 200) Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, судом було відмовлено. (т.2, а.с. 201) Відповідно до Довідки про доставку електронного листа, відповідачем отримано ухвалу суду від 14 листопада 2023 року по справі №214/5434/23 23 листопада 2023 року. (т.2, а.с. 203) Відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідачем не надано суду доказів наявності поважних причин не надання відзиву у встановлений ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року додатковий строк, у зв`язку з чим, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Житлосервіс-КР» на підставі договору, укладеного 01 липня 2021 року між ним та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , уповноваженої зборами співвласників багатоквартирного будинку, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього Договору. (т.1, а.с. 14-18). Відповідно до інформації з виконавчого комітету Криворізької міської ради, за відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17.07.1987 року по теперішній час. (т.2, а.с. 193) Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 19.12.1997 року, Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому посвідчено, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . ( т.1, а.с. 7). ТОВ «Житлосевіс-КР» нараховував щомісяця з 01.02.2021 року по 30.06.2022 року відповідачуплату за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, поточний ремонт конструктивних елементів будинку, поточний ремонт внутрішньо будинкових систем, прибирання прибудинкової території, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу, витрати з освітлення місць загального користування, витрати з енергопостачання ліфтів, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] . (т.1, а.с. 22-248, т.2, а.с. 1-169) Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема:\~житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;\~поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до положень ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В порядку п.2 ч.3 ст.4 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону Статтею 10 зазначеного Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вимог ст.ст.66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12). В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа N642/8210/16-ц\~, провадження N61-7787св18) йдеться мова про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг. Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Саме про це йдеться мова в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16). Відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних, так як споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Відповідно до Інформації про стан особового рахунку № [NUMBER] від 13.09.2023 року, відповідачем в серпні 2023 року сплачено заборгованість за послуги з утримання та управління багатоквартирним будинком та прибудинкових територій в розмірі 8098,34 грн. (т.2, а.с. 188-192) Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. 20 вересня 2021 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21 (ЄДРСРУ № 99861085) досліджував питання щодо закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору та дійшов висновку, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення. У зв`язку з чим, клопотання відповідача про закриття провадження по справі, задоволенню не підлягає, оскільки, заборгованість за послуги з утримання та управління багатоквартирним будинком та прибудинкових територій, була сплачена відповідачем після пред`явлення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15). Стаття 625 ЦК України, визначає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язанийсплатити суму боргу з урахуваннямвстановленогоіндексуінфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом. Частиною 3 статті 12 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК Українивстановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, суд зазначає, що доказів спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано, як і не надано власного розрахунку заборгованості, а відтак розрахунок заборгованості наданий позивачем, відповідачем не спростований. Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували їх звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та/або включення в розрахунки послуг, які не надаються позивачем. Разом з тим, позивачем було надано до позовної заяви наряди-завдання, інформацію про витрати на утримання будинку, калькуляції, роз`яснення про нарахування послуги з освітлення місць загального користування тощо. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимогами ст.\~625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст.625ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат у розмірі 180,09 грн., три відсотки річних від простроченої суми, в розмірі 49,68 грн., вважає вірним. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2684,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, що підтверджується Платіжною інструкцією №5824 від 20.07.2023 року. (т.1, а.с. 4) На підставі викладеного,

Outcome: partial