Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Григорчук І.О. звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 04.06.2010 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 279 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.2010. Від шлюбу у сторін є діти: малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку 15.02.2011 з відповідним актовим записом № 196 та малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку 26.12.2012 з відповідним актовим записом № 1556. Сімейне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Впродовж останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та мають окремий бюджет, у зв`язку з чим, просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 62). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 63). Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 04.06.2010 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, про що складено актовий запис № 279, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 34). Після одруження позивач змінила прізвище з « [PERSON] на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що 15.02.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку зроблено відповідний актовий запис № 196, що засвідчується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14); [PERSON] , [INFO] , про що 26.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку зроблено відповідний актовий запис № 1556, що засвідчується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Позивачка у позові вказала, що сімейне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Впродовж останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та мають окремий бюджет, у зв`язку з чим, просить розірвати шлюб. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Позивачка не просить змінювати прізвище на дошлюбне, а тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище набуте після укладення шлюбу. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд в рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила на користь адвоката 7000 грн за надану їй професійну правничу допомогу, однак суд вважає, що розмір витрат є очевидно непропорційним до предмету спору, складності справи та обсягу наданих послуг, тому суд дійшов висновку, що розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід зменишити до 2000 грн. З урахуванням наведеного, сукупний розмір судових витрат, що підлягає відшкодуванню на користь позивачки становить 2536,80 грн, з яких 536,80 грн становить судовий збір, а 2000 грн - витрати на професійну правничу допомогу. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved