Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року позивачем було відпущено теплову енергію в гарячій воді в приміщення 2, яке належить відповідачу - 1/2 частка, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 7019,77 грн. У зв`язку з частковим погашення заборгованості відповідачем у розмірі 9,27 грн., позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку суму заборгованості у розмірі 7010 грн. 50 коп., а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 30.08.2023 року було відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву в якій просить суд справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Господарським кодексом України,\~Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року\~за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198\~та іншими нормативно-правовими актами України. В розумінні\~Закону України «Про теплопостачання»\~та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 335873001 від 16.06.2023 року відповідач [PERSON] є власницею 1/2 частини нежитлового приміщення № 2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу від 23.05.2018 року, власником іншої 1/2 частини є [PERSON] . Власницею іншої 1/2 частини нежитлового приміщення № 2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] [PERSON] надано письмовий дозвіл [PERSON] на оформлення договору між останньою та Концерном „МТМ по нежитловому приміщенню № 2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . 01.06.2018 року між Концерном „Міські теплові мережі та [PERSON] укладено договір № 204164 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді. Додатком №1 до договору визначено, що договір купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об`єкту не житлове приміщення 1 літ. А-2, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.1 Договору позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач взяв обов`язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами, в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору і додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Розділом 6 договору визначено порядок розрахунків за теплову енергію. Так, пунктом 6.2. договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п. 6.4. договору, споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Згідно п. 6.7. договору, споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул.Щаслива,буд.№2а, документи за розрахунковий період: рахунок, акт приймання-передачі теплової енергії. Пунктом 6.7.1. договору встановлено, що отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Згідно п. 4 Правил користування тепловою енергією (надалі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Згідно\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями, наведеними у\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до\~статті 13 цього Закону\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 Закону № 2189-VIII\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону № 2189-VIII\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В період з листопада 2020 по квітень 2021 позивач відпустив теплову енергію в гарячій воді на приміщення відповідача на загальну суму 7019,77 грн. За вказаний період відповідач здійснив часткову оплату у розмірі 9,27 грн., заборгованість складає 7010,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання- передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати у відповідний період. За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг на адресу Концерну „МТМ не надходило. Система опалення приміщень відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2684 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved