Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

06 вересня 2023 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ «КБ «Глобус» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 27.05.2021 між АТ «КБ «Глобус»\~ та [PERSON] на підставі заяви анкети №41082872 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування укладено договір, за умовами якого позичальнику (відповідачу) видано кредит в розмірі 14774,00 грн. строком на 36 міс. з реальною річною процентною ставкою у розмірі 90,46 %. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконує свої обов`язки зі своєчасного погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 01.08.2023 має заборгованість перед позивачем в розмірі 22008,96 грн., яка складається із строкової заборгованості за кредитом у розмірі 2995,68 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 11035,32 грн., строкової заборгованості по процентах у розмірі 443,2 грн. та простроченої заборгованості по процентах у розмірі 7534,74 грн. У зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі та судові витрати у справі, які складаються із сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до п.3 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена судом про справу з направленням їй за місцем реєстрації копій ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками. Заяв по суті справи, в тому числі відзиву на позовну заяву, від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 травня 2021 року [PERSON] звернулася до банку та підписала Заяву-анкету №41082872 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» (а.с.17-18). Цього ж дня відповідачем було підписано й паспорт споживчого кредиту (а.с.19). При укладанні договору сторони керувались ч. 1 cт.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями пунктів 1.8., 1.9. Договору визначено, що укладаючи цей Договір, Сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених Договором. Підписанням паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору, з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується з всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладення цього Договору..(а.с.6 зв). У відповідності з ч. 2 cт.639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно cт.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчиненій у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або іншій інтернет/SМS -ресурс. Частиною 2 cт.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку, відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Відповідно до умов зазначеного Договору кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 14774,00 грн. на умовах передбачених договором строком на 36 міс. Відповідно до умов Договору, Клієнт здійснює погашення кредиту та сплату послуг банку щомісячно ануїтетними платежами протягом 36 міс. Як вбачається із Заяви-анкети №41082872 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування, [PERSON] зобов`язалася щомісячно сплачувати по 742,81 грн. на зазначений у цій же заяві рахунок банку. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.08.2023 (а.с.35-38) та виписок по особовому рахунку за період з 27.05.2021 по 01.08.2023 (а.с.33-34), слідує, що відповідач не повернула своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала належним чином, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п.2.1.15.4 Договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по Споживчому кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів та цим Договором, Клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих Тарифах, що нараховуються на суму Простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення ( а.с.14 зв). Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Незважаючи на обов`язки, визначені законом та встановлені договором, відповідач свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує. У зв`язку з чим у неї станом на 01.08.2023 виникла заборгованість в розмірі 22008,96 грн., яка складається із строкової заборгованості за кредитом у розмірі 2995,68 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 11035,32 грн., строкової заборгованості по процентах у розмірі 443,2 грн. та простроченої заборгованості по процентах у розмірі 7534,74 грн., яку позивач й просить стягнути на його користь з відповідача. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. За таких обставин, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Що стосується судових витрат у справі, то суд робить наступні висновки. Судові витрати у справі становлять 8684,00 грн. та складаються із сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат /встановлення їхньої дійсності та необхідності/, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін /додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Згідно частин 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи, зокрема, платіжної інструкції кредитового переказу коштів №12061 від 31.08.2023\~ вбачається, що позивачем за надання правової допомоги сплачено адвокату Прохоренку В.П. 6000 грн. (а.с.32). На підтвердження надання правової допомоги суду надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за №3352 від 29.05.2008 (а.с.30), копію договору №051222 від 05.12.2022 про надання професійної правничої (правової) допомоги АТ «КБ «Глобус» адвокатом Прохоренком В.П., копію акта №41082872 від 25.08.2023\~ прийому-передачі послуг за договором №051222 від 05.12.2022 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с.31). Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу підтверджуються належними та допустимими доказами, а розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору, а тому вони на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі (6000 грн.). Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України та повністю покладає його на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved