Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що 18 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають два сина: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2020 № 127/2094/20 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, від 06.08.2020 року по 18.09.2022 року сторони проживали разом з дітьми в квартирі матері позивача за адресою : [ADDRESS] , так як була надія відновити сім`ю, але відповідач не була зацікавлена в цьому. 02.10.2022 року відповідач зібрала свої особисті речі, мотивуючи тим, що їй це все не потрібно та складно і залишили позивача із спільними дітьми. 08.02.2023року позивач подав заява до суду про визначення місця проживання дітей з батьком. Рішенням суду від 29.08.2023 № 127/3675/23 визначено місце проживання дітей з батьком. Просять стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] , аліменти за минулий час, а саме: з 08.02.2023 з моменту подання позову про визначення місця проживання дітей з батьком та стягувати в подальшому на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), платника щомісяця, але на кожну дитину не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.09.2023року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 18 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають два сина: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2020 № 127/2094/20 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до\~ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. У відповідності до частини першої\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається із довідки УК «Житло гарант» № 1475 від 07.09.2023року позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] своєю матір`ю, доказів того, що діти проживають разом із позивачем суду не надано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2023року визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниці та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниці разом з батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниці, який проживає в [ADDRESS] . Однак, позивачем не надано доказів, що дане рішення виконано, та діти проживають разом із позивачем. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 3\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з нормами ч. ч. 1\~3\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також як роз`яснено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач не надав доказів в підтвердження того, що неповнолітні діти проживають та знаходяться на утриманні позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed