Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача та з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 14.02.2023 р. просив: -визнати недійсним третє речення п. 43 Договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 04.06.2018 № 86007: «При перенесенні Забудовником, на підставі офіційного листа, запланованої дати введення об`єкта в експлуатацію, зміни до Договору не вносяться. Управитель оформлює нове Свідоцтво про участь у фонді, запланованою датою введення в експлуатацію буде вважатися дата, вказана у Свідоцтві про участь у фонді.»; -визнати недійсним третє речення п. 43 Договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 15.06.2018 № 86153: «При перенесенні Забудовником, на підставі офіційного листа, запланованої дати введення об`єкта в експлуатацію, зміни до Договору не вносяться. Управитель оформлює нове Свідоцтво про участь у фонді, запланованою датою введення в експлуатацію буде вважатися дата, вказана у Свідоцтві про участь у фонді.» -визнати недійсним Повідомлення ТОВ «ФК «Гарант Капітал» від 01.11.2022 б/н про збільшення строків будівництва Об`єкту будівництва в частині встановлення запланованої дати введення в експлуатацію житлового будинку № 2 - грудень 2025 року, запланованої дати передачі під заселення - березень 2026 року; -визнати недійсним Повідомлення ТОВ «ФК «Гарант Капітал» від 01.11.2022 б/н про збільшення строків будівництва Об`єкту будівництва в частині встановлення запланованої дати введення в експлуатацію житлового будинку № 28 - грудень 2029 року, запланованої дати передачі під заселення - березень 2030 року; -змінити вказану в пункті 5 Договору про участь у ФФБ від 04.06.2018 № 86007 заплановану дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок № 2 з «квітень 2020 року» на «жовтень 2023 року», якщо іншу дату не буде визначено шляхом проведення судово-будівельної експертизи (клопотання про проведення експертизи додається); -змінити вказану в пункті 5 Договору від 15.06.2018 № 86153 заплановану дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок № 28 з «серпень 2020 року» на «січень 2024 року», якщо іншу дату не буде визначено шляхом проведення судово-будівельної експертизи (клопотання про проведення експертизи додається). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду м.Києва від 12.01.2021 р. у справі № 910/14860/20 новим управителем ФФБ вида А «ЕВРИКА» призначено ТОВ «ФК «Гранат Капітал». Згідно пункту 5 Договору про участь у ФФБ від 04.06.2018 № 86007 запланована дата введення в експлуатацію складової частини об`єкта будівництва - житлового будинку № 2 - квітень 2020 року. Згідно пункту 5 Договору про участь у ФФБ від 15.06.2018 № 86153 запланована дата введення в експлуатацію складової частини об`єкта будівництва - житлового будинку № 28 - серпень 2020 року. Відповідно до інформації про стан виконання будівельних робіт, яку було розміщено в Персональних кабінетах Позивача на сайті АТ АКБ «Аркада» будівництво будинку № 2 почалося в жовтні 2018 року, будівництво будинку № 28 - в кінці 2019 року. В березні 2020 року будівництво обох будинків припинено. 25 серпня 2020 року було прийнято рішення правління Національного банку України №541/-рш/БТ «Про віднесення АТ АКБ «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних». Позивач зазначає, що 06.01.2022 отримав лист ТОВ «ФК «Гарант Капітал» № 06/01/22-1, в якому зазначено, що під час проведення перевірки фінансового стану забудовника ознак неплатоспроможності не виявлено. Незважаючи на відсутність підстав для затримки введення в експлуатацію об`єкта будівництва забудовником, ТОВ «ФК «Гарант Капітал» направив повідомлення від 01.11.2021 про збільшення запланованих строків будівництва житлового будинку № 2 - грудня 2025 року; житлового будинку № 28 - до грудня 2029 року. В цих Повідомленнях є посилання на повідомлення від забудовника ТОВ «Аркада-Будівництво», але дати та номера цих повідомлень, а також обставин, які призвели до збільшення строків будівництва не вказано. Не погоджуючись із вказаними в отриманих повідомленнях строками будівництва він направив ТОВ «ФК «Гарант Капітал» лист від 05.01.2022 із запереченнями щодо збільшення в односторонньому порядку строків будівництва. Листом ТОВ «ФК «Гарант Капітал» від 17.01.2022 № 17/01/22-13 заперечення Позивача відхилено. Позивач вказує, що умови третього речення п.3 Договорів про участь у ФФБ в силу положень ст.ст.18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими. Також в обґрунтування позову позивач посилається, що такі умови суперечать Типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 227 від 20.03.2013 р., яким передбачено внесення змін до договору у письмовій формі за взаємною згодою сторін. З огляду на викладене позивач просить визнати третє речення п.43 Договорів про участь у ФФБ та повідомлення ТОВ «ФК «Гарант Капітал» від 01.11.2021 р. недійсними. Крім того, позивач вважає необґрунтованими встановлені нові строки будівництва, що позбавляє його права на отримання у власність оплачених квартир у розумні строки, з огляду на що просить визначити нові строки будівництва за Договором №86007 - жовтень 2023 року, а за Договором № 86153 - січень 2024 року. 11.02.2022 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 26.05.2022 р. до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку. 11.07.2022 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ «ФК «Гарант капітал» просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що при підписанні Договорів про участь у ФФБ позивач не заперечував та не заявляв ніяких претензій з приводу умов договорів та повністю з ними погодився. ТОВ «Акрада-Будівництво», яке здійснює будівництво об`єктів є самостійним господарюючим суб`єктом і управитель не може впливати на його господарську діяльність, ТОВ «ФК «Гарант Капітал» не має обов`язку щодо введення в експлуатацію будинку, не впливає на строки будівництва, не може їх встановлювати, а також не може отримувати згоду Довірителя на зміну запланованої дати введення об`єкта в експлуатацію. Також відповідач посилається на відсутність доказів на підтвердження порушення принципу добросовісності при укладенні договору та наявності істотного дисбалансу договірних прав та обо`язків. Відповідач вказує, що Договори про участь у ФФБ є публічними договорами приєднання та зміни зміна його умов лише для позивача призведе до порушення прав інших довірителів Фонду фінансування будівництва і суперечить положення Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». 02.08.2022 р. відповідачем подана заява про застосування позовної давності до вимог позивача та наслідків спливу строків позовної давності. 30.08.2022 р. та 14.02.2023 р. позивачем подані заяви про зміну предмету позову. 25.05.2023 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Позивач в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на порушення своїх прав при збільшенні строків будівництва об`єктів інвестування без внесення відповідних змін до Договору про участь у ФФБ в односторонньому порядку, що порушує його право на отримання у власність про інвестованих квартир у розумні строки. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи на відсутність доказів на підтвердження недійсності правочину на підставі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідність умов оспорюваного договору Типовому договору, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відсутність права у Управителя ФФБ встановлювати строки будівництва, а також можливе порушення прав інших інвесторів у разі задоволення позову, оскільки Договори про участь у ФФБ є договорами приєднання і містять типові умов для всіх інвесторів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 04.06.2018 р. між АТ «АКБ «АРКАДА» та [PERSON] укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 86007, відповідно до умов якого Довіритель на підставі повного визнання ним Правил фонду фінансування будівництва «ЕВРИКА» за програмою ТОВ «АРКАДА-БУДІВНИЦТВО», що затверджені рішенням Правління ПАТ АКБ «АРКАДА» надав згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «ЕВРИКА» за програмою ТОВ «АРКДА-БУДІВНИЦТВО». Правила фонду є невід`ємною частиною даного договору. За цим Договором Довіритель приймає на себе зобов`язання виконувати Правила фонду та передати Управителю в обсягах та на умовах цього Договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування - квартири [ADDRESS] , загальною площею 66,67 кв.м., а Упраавитель прийняв від Довірителя кошти в управління та відповідно до Правил фонду і Договору перераховує частину таких коштів для фінансування будівництва, решта коштів залишається в управління Управителя. Після закінчення будівництва, введення об`єкта будівництва в експлуатацію, підключення його до інженерних мереж, передачі його об`єданню співвласників, або власнику, або експлуатуючій організації разом з необхідною технічною документацією, та, відповідно, під заселення Довірителям кошти оперативного резерву Управитель перераховує Забудовнику. Відповідно до п.4 Договору після отримання від Довірителя коштів Управитель закріплює за Довірителем об`єкт інвестування та видає Довірителю Свідоцтво про участь у фонді, в якому зазначається: вид фонду, дані Довірителя, дата видачі Свідоцтва, закріплений об`єкт інвестування, запланована дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію, сума коштів, переданих Довірителем, кількість закріплених за Довірителем вимірних одиниць об`єкта інвестування, графік внесення коштів, витяг з Договору про зобов`язання Забудовника перед Управителем, який діє в інтересах Довірителя, щодо спорудження об`єкта будівництва та передачі у власність Довірителя об`єкта інвестування. Сторони погодили, що у разі зміни будь-яких даних, що зазначені у Свідоцтві про участь у фонді, таке Свідоцтво підлягає заміні. Відповідно до п.7 Договору Управитель зобов`язався повідомляти Довірителя про збільшення строків будівництва більш як на 90 днів. Пунктом 43 договору передбачено, що зміни до цього Договору вносяться у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Додатки та зміни до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають однакову юридичну силу. При перенесенні Забудовником, на підставі офіційного листа, запланованої дати введення об`єкта в експлуатацію, зміни до Договору не вносяться, Управитель оформлює нове Свідоцтво про участь у фонді, запланованою датою введення об`єкта в експлуатацію буде вважатися дата, зазначена у Свідоцтві про участь у фонді. 11.10.2018 р. [PERSON] видано Свідоцтво про участь у ФФБ виду А «ЕВРИКА» за програмою ТОВ «АРКАДА-БУДІВНИЦТВО», в якому визначено за планова дата введення в експлуатацію об`єкта - квітень 2020 року. 18.06.2018 р. між ПАТ АКБ «АРКАДА» та [PERSON] укладено Договір № 86153 про участь у Фонді фінансування будівництва, за яким об`єктом інвестування ж квартира [ADDRESS] і запланованою датою введення об`єкта будівництва в експлуатацію визначено - серпень 2020 року. Зазначений договір містить тотожні умови, що і Договір від 04.06.2018 р. 19.06.2018 р. [PERSON] видано Свідоцтво про участь у ФФБ виду А «ЕВРИКА» № 267874, в якому зазначено запланований строк введення в експлуатацію - серпень 2020 року. Рішенням Господарського суду м.Києва від 12.01.2021 р. у справі № 910/14860/20 АТ АКБ «АРКАДА» змінено на нового управителя - ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Капітал». 01.11 2021 р. ТОВ «ФК «Гарант Капітал» повідомило позивача про збільшення строків будівництва житлового будинку № 2 на підставі повідомлення Забудовника та визначено запланованою датою введення житлового будинку в експлуатацію - грудень 2025 року та відповідне внесення змін до Свідоцтва за заявою Довірителя. Того ж дня відповідач повідомив позивача про зміну строків будівництва будинку [ADDRESS] та заплановану дату введення будинку в експлуатацію - грудень 2029 року. Позивач, звертаючись до суду посилається на недійсність третього речення п.43 Договорів про участь у Фонді фінансування будівництва від 04.06.2018 р. № 86007 та від 15.06.2018 р. № 86153, зазначаючи, що вони в силу положень ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 203 ЦК України передбачено вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зазначеною нормою передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Пунктами 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року визначені підстави для визнання правочину недійсним. Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Пунктами 3, 10, 11, 13, 15 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей. Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак, якщо: умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві. Ні при зверненні до суду, ні в ході розгляду справи по суті позивач не довів суду, що положення третього речення п.43 Договорів про участь у Фонді фінансування будівництва, а саме: «При перенесенні Забудовником, на підставі офіційного листа, запланованої дати введення об`єкта в експлуатацію, зміни до Договору не вносяться, Управитель оформлює нове Свідоцтво про участь у фонді, запланованою датою введення в експлуатацію буде вважатися дата, вказана в Свідоцтві про участь у фонді», є несправедливими в розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначив в чому полягає дисбаланс прав і обов`язків сторін при цьому, якої шкоди вони завдають Довірителю, і в чому полягає порушення принципу добросовісності. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б давали підстави вважати, що оспорювані позивачем положення правочинів є несправедливими, оскільки при підписанні договорів про участь у ФФБ позивач ознайомився та погодився з його умовами, мав намір укласти такий договір, вчинив дії на його виконання, не відмовився від договору. Фактично позивач не погоджується зі зміною строків введення об`єктів інвестування в експлуатацію, Управитель в силу положень умов Договорів про участь у Фонді фінансування будівництва, що укладені між сторонами, лише видає Свідоцтво про участь у фонді, в якому зазначається запланована дата введення об`єкта будівництва в експлуатацію, яка визначається Забудовником. Відповідно до ст.9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції чинній на момент укладення правочинів) Управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору. Договір між забудовником та управителем ФФБ має обов`язково містити зобов`язання забудовника після закінчення будівництва передати об`єкти інвестування у власність довірителям ФФБ на умовах цього Закону та Правил ФФБ. В силу положень ст.12 Закону Правила ФФБ є публічною пропозицією для вступу до фонду особи, яка бажає стати довірителем цього фонду, на підставі визнання цих Правил. Після визнання довірителями Правил ФФБ та внесення до ФФБ коштів управитель ФФБ не має права вносити зміни та доповнення до Правил ФФБ без письмової згоди всіх довірителів. У разі необхідності внесення змін та доповнень до Правил ФФБ управитель ФФБ зобов`язаний надіслати у письмовій формі пропозиції із зазначенням змісту правил, які пропонується змінити, кожному довірителю. Згідно з ст.14 Закону фізична або юридична особа, або спільний інвестор ФОН стає довірителем ФФБ за умови передачі коштів в управління управителю ФФБ та укладання з управителем ФФБ договору про участь у ФФБ на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Договір про участь у ФФБ укладається за умови надання особою визначених Правилами ФФБ документів, які ідентифікують цю особу. Договір про участь у ФФБ обов`язково має містити: предмет договору; найменування особи довірителя; найменування особи управителя ФФБ; вид ФФБ; порядок передачі довірителем коштів в управління управителю ФФБ; обмеження щодо окремих дій управителя з управління майном; права та обов`язки управителя ФФБ та довірителя; відомості про об`єкт будівництва із зазначенням його місця розташування та технічних характеристик; запланована дата (місяць і рік) введення об`єкта будівництва в експлуатацію; відомості про закріплений за довірителем об`єкт інвестування із зазначенням його технічних характеристик; строки та механізм повернення довірителю коштів на його вимогу, розмір платежів, які повинен сплатити при цьому довіритель; строк дії договору; відповідальність сторін за невиконання умов договору; порядок надання інформації довірителю про хід виконання умов договору, перелік інформації, яка надається довірителю у письмовій формі; порядок взаємодії довірителя та управителя ФФБ у випадку дострокового введення об`єкта будівництва в експлуатацію; порядок внесення змін до договору про участь у ФФБ; розмір та форму винагороди управителя ФФБ. Тобто, Закон чітко визначає зобов`язання Управителя при здійсненні фінансування будівництва, а також вимоги до договору між Управителем та довірителем. Ні Закон, який регулює діяльність Управителя під час здійснення фінансування будівництва житла і управління коштами, ні Договори укладені між сторонами у даному спорі, не містять положень, які встановлюють право Управителя визначати строки введення об`єкту в експлуатацію. Крім того, згідно положень закону Договір про участь у ФФБ є публічним договором, він повинен відповідати Типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України та його зміст є ідентичним для всіх довірителей - учасників ФФБ. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Будь-які внесення змін до такого договору без узгодження з іншими довірителями суперечить положенням Закону. Враховуючи встановлені судом обставини, та надаючи оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені в ході розгляду справи обставини, викладені в позовній заяві щодо несправедливості умов третього речення п.43 Договорів про участь у ФФБ, укладених між сторонами, а також порушення його прав з боку відповідача, з огляду на що позов не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed