Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача стягнення грошових коштів в розмірі 45\~386,04 грн. як суми недосплаченого страхового відшкодування. Позов мотивує тим, що 17.02.2022 року приблизно о 02.00 год. на пл. Митній, у м. Львові, за участю транспортного засобу «Peugeоt 308», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ореl», та автомобіля «Dacia Sandero», д.н.з. [NUMBER] , в інтересах власника якого діє Позивач, відбулась подія (ДТП), внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07.07.2021 року [PERSON] визнанно винним у вчиненні вище вказаної ДТП. Відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. [NUMBER] застрахована в АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ?ЄР АЛЬЯНС» (надалі - Відповідач") відповідно до Полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207026262 (надалі Поліс), посередник через якого було придбано страховку - «ВАН КЛІК» («One Сlick»). Позивачем було подано Відповідачу через посередника «ВАН КЛІК» («One Сlick») всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, в тому числі і заяву на виплату страхового відшкодування, однак, станом на сьогоднішній день виплату не здійснено. Так, відповідачем лише частково здійснено страхове відшкодування 13.06.2022 року в розмірі 43 616,70 грн. 3 метою визначення розміру спричиненої шкоди внаслідок ДТП Позивачем було замовлено проведення Звіту № 743/22 від 05 липня 2022 року про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу відповідно до якого вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Dacia Sandero», д.н.з. [NUMBER] становить 89 002,74 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позов просить задоволити та стягнути на користь позивача 45\~386,04 грн вартості матеріального збитку заподіяного внаслідок ДТП, а також витрати по сплаті судового збору в тому числі витрати на правову допомогу. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2023 року прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву. Так, відповідач на адресу суду направив відзив, у якому позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що з урахуванням допущення оцінювачем грубих порушень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при складанні Звіту № 743/22 від 05.07.2022 року, вважає, що вказаний документ не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, а відтак, не підтверджує заявлений позивачем розмір майнових вимог. Крім того, з урахуванням положень ст. ст. 12, 29, 30, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи те, що згідно до Звіту № 254/03-22 від 31.03.2022 року вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу страховик ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» визнає зобов`язання по відшкодуванню шкоди в розмірі 13 554,18 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції, відключень світла, завдання масований ракетних ударів) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань. Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) представників сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Крім того, у відповідності до ч.1ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 1ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, зокрема, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Можливість відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Судом встановлено, що 17.02.2022 року приблизно о 02.00 год. на пл. Митній, у м. Львові, за участю транспортного засобу «Peugeоt 308», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Оре», та автомобіля «Dacia Sandero», ди.з. [NUMBER] , в інтересах власника якого діє Позивач, відбулась дорожно-транспортна подія, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07.07.2021 року [PERSON] визнанно винним у вчиненні вище вказаної ДТП. Між [PERSON] та відповідачем був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207026262, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «Peugeоt 308», д.н.з. [NUMBER] . Згідно Звіту з 743/22 від 05 липня 2022 року про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу відповідно до якого вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Dacia Sandero», д.н.з. [NUMBER] становить 89 002,74 грн. Водночас, з урахування положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, страховик ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» заперечує проти наданого позивачем розрахунку вартості пошкодженого транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] , що викладений у Звіті № 743/22 від 05.07.2022 року та вважає даний документ таким, що не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. Так, в якості обґрунтування розміру заявлених позовних вимог позивач, з посиланням на Звіт № 743/22 від 05.07.2022 року, вказує, що транспортний засіб Dacia, д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані коштує 17 395,26 грн. Однак, підходи, що застосовані оцінювачем у Звіті № 743/22 від 05.07.2022 року грубо суперечать положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092, (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Відповідно до п. 1.1, 1.2 Методики, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п. 1.6 Методики, ринкова вартість КТЗ (його складників) вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Поняття дійсної вартості, що вживається у судовій практиці, за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості. Відповідно до п. 3.1 Методики, основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття "ринкова вартість", зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об`єктивності, об`ємності інформації. В той же час, суд погоджується із доводами відповідача про те, що у Звіті № 743/22 від 05.07.2022 року розрахунок вартості пошкодженого транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] здійснено без урахування положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Такий підхід оцінювача є явно помилковим та неправомірним, так як грубо суперечить положенням Методики. Оцінювач взагалі не досліджував статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, зокрема, на вторинному ринку КТЗ, за аналогічними особливостями між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Крім того, визначення вартості залишків без урахування положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів взагалі не передбачено законодавством. Відповідно до п. 7.1 Методики, оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону. Згідно з принципами зміни вартості, попиту та пропозиції значення ринкової вартості є змінною за фактором часу величиною, яка залежить від коливань ринкових цін на КТЗ та його складники. Відповідно до п. 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість". Відповідно до п. 7.4 Методики, середня ринкова ціна КТЗ величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю "ринкова вартість". Однак, складаючи Звіт № 743/22 від 05.07.2022 року оцінювачем не досліджувався вторинний ринок КТЗ на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості, взагалі не проводився аналіз цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу та не враховано особливості кон`юнктури ринку регіону. Відповідно до п. 7.6 Методики, у разі неможливості визначення ринкової вартості КТЗ із застосуванням середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ використовується метод, заснований на аналізі цін аналогічних транспортних засобів. У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. Однак, складаючи Звіт № 743/22 від 05.07.2022 року оцінювач не вказує про неможливість визначення ринкової вартості КТЗ із застосуванням середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ та не вказує підстав для відступу від порівняльного підходу, який за положеннями Методики є основним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що з урахуванням допущення оцінювачем грубих порушень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при складанні Звіту № 743/22 від 05.07.2022 року вказаний документ не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, а відтак, не підтверджує заявлений позивачем розмір майнових вимог. В той же час, відповідно до Звіту № 254/03-22 від 31.03.2022 року, вартість транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди складає 42 023,79 грн. Оцінювач [PERSON] в основу розрахунку результатів оцінки наводить конкретні цінові пропозиції аналогічних транспортних засобів у пошкодженому стані, на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю «ринкова вартість» та враховано особливості кон`юнктури ринку регіону. Вказане повністю узгоджується з вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та суттю порівняльного підходу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так, відповідно до Звіту № 896/22 від 24.03.2022 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] складає 162 189,72 грн.; ринкова вартість транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди складає 101 794,67 грн. Відомості про суб`єкта оціночної діяльності наявні в Державному реєстрі оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності (джерело: https://www.spfu.gov.ua/ua/content/reestr-ocin.html). З вказаного Звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 254/03-22 від 31.03.2022 року, вартість транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди складає 42 023,79 грн. Відомості про суб`єкта оціночної діяльності наявні в Державному реєстрі оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності (джерело: https://www.spfu.gov.ua/ua/content/reestr-ocin.html). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у Постанові від 18.12.2018 року по справі № 554/1167/16-ц, «Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Порядок визначення розміру відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу, визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 30 цього Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо визначені оцінювачем або експертом відповідно до законодавства витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суди першої і апеляційної інстанцій встановили, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 070115 від 23 січня 2015 року автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER] , фізично знищений і його ремонт є економічно недоцільним, тому експерт визначив вартість завданого власнику цього транспортного засобу матеріального збитку у розмірі, який дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження, - 33 372,00 гривень. У матеріалах справи відсутні дані щодо вартості автомобіля ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER] , після дорожнього-транспортної пригоди. Різницю між вартістю транспортного засобу до та після події, що є обов`язковим для правильного застосування статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судами першої і апеляційної інстанцій не встановлено. Суд першої інстанції при вирішенні справи не визначив розмір відшкодування, на яке [PERSON] має право згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обмежившись посланням на відсутність правових підстав для його стягнення. Суд апеляційної інстанції допущені судом першої інстанції порушення не усунув, зміст висновку автотоварознавчого дослідження № 070115 від 23 січня 2015 року належним чином не дослідив, у зв`язку з чим неправильно застосував норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і помилково визначив розмір належного до стягнення відшкодування як ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження, - 33 372,00 гривень, що суперечить цьому Закону. Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості усунути такі недоліки, так як на стадії касаційного перегляду справи не може встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати нові докази та давати їм оцінку, зокрема, щодо розміру відшкодування завданої знищенням автомобіля шкоди, який становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.». Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у Постанові від 16.10.2019 року по справі № 310/11200/15, «Крім того, зі звіту про встановлення вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю колісного транспортного засобу від 02 листопада 2015 року виходить, що вартість відновлювального ремонту складає 229 526,69 грн, що перевищує ринкову вартість КТЗ, яка дорівнює 154 512,81 грн, тому вартість матеріальної шкоди спричиненої володільцю КТЗ встановлюється на рівні ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження. За змістом статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суди на зазначені обставини уваги не звернули, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про здійснення стягнення страхового відшкодування на підставі звіту з визначення вартості матеріального збитку від 02 листопада 2015 року, відповідно до якого розмір шкоди обрахований виходячи з вартості автомобіля потерпілого на момент ДТП. Суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, не врахували обсягу відповідальності страховика за полісом обов`язкового страхування перед третіми особами у випадку завдання його страхувальником шкоди цим третім особам, не врахували межі ліміту його відповідальності та розміру відшкодування шкоди внаслідок пошкодження автомобіля.». Відтак, визначення розміру страхового відшкодування у спірних правовідносинах має визначатись на підставі положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - це різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Відповідно до умов Поліса № 207026262 франшиза складає 2 600,00 грн. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що розрахунок розміру страхового відшкодування становить: 101 794,67 грн. (ринкова вартість транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди) - 42 023,79 грн. (вартість транспортного засобу Dacia, д.н.з. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди) - 2 600,00 грн. (франшиза за умовами Поліса № 207026262) = 57 170,88 грн. 13.06.2022 року затверджений Страховий акт № 0039768.02.22/1. 13.06.2022 року [PERSON] письмово повідомлений про прийняте рішення. 13.06.2022 року на користь [PERSON] здійснено часткову виплату страхового відшкодування, що підтверджується Платіжною інструкцією № ЗНО0081311. Крім того, відповідач визнає необхідність здійснення доплати страхового відшкодування в розмірі 13 554,18 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До таких висновків прийшов Верховний Суд у постановах: № 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року; № 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року; № 668/7779/15-ц від 25.11.2019 року; № 761/41395/16-ц від 25.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року; № 753/4696/16-ц від 30.10.2019 року; № 489/1356/16-ц від 17.10.2019 року; № 369/6204/16-ц від 15.10.2019 року; № 165/766/15-ц від 02.10.2019 року; № 235/4338/16-ц від 02.10.2019 року; № 465/1055/15-ц від 04.09.2019 року; № 362/5422/15-ц від 20.06.2019 року; № 761/14285/16-ц від 22.04.2019 року; № 753/286/16 від 11.04.2019 року; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року; № 645/3746/16-ц від 07.02.2019 року; № 750/6218/16-ц від 23.01.2019 року; № 676/518/17 від 22.01.2019 року тощо. З огляду на те, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу підстави для стягнення з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 45\~386,04 грн відсутні. Водночас, підставними є стягнення розміру невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 13\~554,18 грн. Так як позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 320,6 грн., виходячи з розрахунку: позов задоволено на 13\~554,18 грн, що становить 29,86% відносно розміру заявлених позовних вимог (45\~386,04 грн.), та на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 1194,4 грн., включаючи 10% від розміру задоволених позовних вимог гонорару успіху в розмірі 1\~355,42 грн.

Outcome: approved