Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

06 червня 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з грудня 2009 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем - [PERSON] . Від даного цивільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбних відносин сторони проживали всі разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Після початку війни 24 лютого 2022 року, зранку 18 березня 2022 року вони всі разом виїжджали через м. Бердянськ, потім вже 19 березня 2022 року прибули в м. Запоріжжя до пункту прихистку біженців і після реєстрації виїхали до м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Так з 19 березня 2022 року позивач разом з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , 2010 року народження, та матір`ю [PERSON] стали проживати в наданій їм знайомими квартирі за адресою: [ADDRESS] . 14 квітня 2022 року [PERSON] разом з сином взяті на облік внутрішньо переміщеної особи та їх місце реєстрації в [ADDRESS] . Позивач став на облік внутрішньо переміщеної особи 28 квітня 2022 року та його місце реєстрації в [ADDRESS] . Фактично всі з початку переїзду до м. Новомосковськ Дніпропетровської області проживали за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що їх квартира, в якій вони проживали в м. Маріуполь повністю знищена, хрещений батько сина взятий в полон з березня 2022 року, велика кількість близьких друзів та знайомих загинули внаслідок військової агресії та розпочатої війни, частина родичів залишається безвісті відсутніми, матеріальний стан їх родини у зв`язку з цим також погіршився, вони залишилися лише з частиною особистих речей і на фоні всіх цих подій, нервових переживань, вимушеної зміни звичного для них життя, втрату майна та близьких, постійного стресу через виснаження, в сім`ї почалися конфліктні ситуації, непорозуміння, сварки на побутовому ґрунті. Позивач неодноразово пропонував дружині звернутися за медичною допомогою, але це викликало в неї лише обурення та образу. 25 травня 2022 року [PERSON] поїхала на тиждень відвідати свою близьку подругу до м. Київ та відпочити трохи від сімейних конфліктів. Але більше в м. Новомосковськ на постійне місце проживання вона не повернулася. На даний час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, який молодше неї на 10 років і повертатися в сім`ю вона не планує. Таким чином з 02 червня 2022 року їх з відповідачем син - [PERSON] , [INFO] , залишився постійно проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що стверджується актом голови правління ОСББ «Білий лелека-2015» Савран А. С. № Д-017 від 30 травня 2023 року. Відповідно до складеної позивачем заяви від 08 червня 2022 року, сина [PERSON] було зараховано до 6-Б класу ліцею № 11 міста Новомосковська, де він навчається з 01 вересня 2022 року. Згідно зі складеною характеристикою, за час навчання [PERSON] проявив себе старанним учнем, з усіх предметів має оцінки високого та достатнього рівня, що свідчить про стабільні гармонійні умови створені позивачем для розвитку, навчання та виховання дитини. Станом на 05 червня 2023 року відповідач не повернулася до дитини, часто спілкується з ним по телефону і один раз брала дитину поспілкуватися в січні 2023 року. Позивач указує, що він є фізичною особою-підприємцем, постійно працює та отримує достатній дохід для утримання дитини. У позивача створені всі належні умови для проживання, навчання та виховання сина, за місцем свого проживання позивач характеризується виключно з позитивної сторони, має гідні умови життя та виконує всі покладені на нього обов`язки, як батько дитини, попри все. З дня народження сина позивач постійно піклувався про його психологічний та фізичний розвиток, і він вважає, що зараз, враховуючи, що мати дитини виїхала на постійне місце проживання в іншу місцевість, залишивши сина позивачеві, саме він, і ніхто інший, зможе забезпечити дитині якнайкраще виховання та умови для його проживання в стабільних умовах, забезпечити також гармонійні умови для його проживання в родині разом з батьком. Крім того, позивач вважає що хлопчик, потребує постійної підтримки та турботи з боку саме батька, оскільки в них з сином дуже тісний психоемоційний зв`язок, і позивач впевнений, що немає ніяких виключних обставин, які б унеможливлювали визначення місця проживання сина разом з ним. Постановленою суддею ухвалою від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 31 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач, представник позивача у судовому засіданні позов підтримали з підстав, указаних у ньому, просили задовольнити. Також у судовому засіданні судом заслухано думку малолітньої дитини [PERSON] та прийнято відмову позивача від допиту свідків. У подальшому позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Олійник О. А. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, просила задовольнити. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, до судового засідання надала висновок органу опіки та піклування з приводу розв`язання спору. У подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Підтримала вимоги позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.12/. Відповідно до належним чином засвідченої копії довідки від 28 квітня 2022 року № 1215-7500686422 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується належним чином засвідченою копією довідки від 14 квітня 2022 року № 1215-5001411913 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи /а.с.13/. Відповідно до належним чином засвідченої копії довідки від 14 квітня 2022 року № 1215-5001410802 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.11/. Згідно з актом № Д-017 про фактичне місце проживання від 30 травня 2023 року, складеного головою правління ОСББ «Білий Лелека-2015» Савран А. С., в присутності співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] /а.с.14/. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради вих. № 1857/0/2-23 від 06 вересня 2023 року /а.с.37-40/ про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування виконкому Новомосковської міської ради, з`ясувавши умови проживання і виховання малолітнього [PERSON] встановив наступне. [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . З 2009 року до 2022 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. На той час спору щодо визначення місця спільної дитини між батьками не було. [PERSON] залишився проживати разом із батьком. Відповідно до довідок управління соціального захисту населення м. Новомосковська, родина [PERSON]-[PERSON] є внутрішньо переміщеними особами з м. Маріуполь Донецької області з 14 квітня 2022 року. З квітня 2022 року по теперішній час [PERSON] , його матір [PERSON] , 1957 року народження, та малолітній [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає окремо у м. Київ. Двокімнатна квартира в якої проживають [PERSON] разом із сином [PERSON] , винаймається за договором оренди. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23 серпня 2023 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Новомосковської міської ради, загальна площа квартири складає близько 48 кв.м. Житло електрифіковане, є всі комунальні зручності, обладнано автономним єлектроопаленням. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. [PERSON] з сином проживають у великий кімнаті. Для хлопчика облаштоване місце для відпочинку - розкладний диван; місце для занять - стіл, стілець, полиці. У меблевій стінці виділено місце для збереження шкільного приладдя та особистих речей відповідно віку та сезону. Хлопчик забезпечений комп`ютерною технікою, книжками, розвиваючими іграми, в наявності постільна білизна. [PERSON] захоплюється грою на гітарі, карате, вивченням іноземної мови, малюванням. Для цих занять батько купив для сина гітару, відповідний спортивний інвентар та інше. [PERSON] виховується у доброзичливій атмосфері, забезпечений всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, оточений піклуванням та любов`ю батька та бабусі [PERSON] , яка проживає разом з сином та онуком. В родині [PERSON] створений сприятливий психологічний мікроклімат для гармонійного розвитку та виховання дитини. В ході розмови з дитиною (хлопчик дуже розвинений, вільно викладає свою думку) встановлено, що малолітній з однаковими почуттями відноситься як до батька, так і до матері. [PERSON] бажає проживати разом з батьком. У дитини склалося дружнє оточення серед однолітків. У м. Новомосковську хлопець має можливості для розвитку своїх інтересів. Батькові рекомендовано сприяти розвитку творчого потенціалу сина, здійснювати виховання сина в дусі поваги до сім`ї, матері, родичів. Фактичне проживання дитини разом з батьком підтверджується актом, складеним головою правління ОСББ «Білий лелека-2015» від 30 травня 2023 року. Відповідно до інформації адміністрації КНП «НМЦПМСД» від 22 серпня 2023 № 639 [PERSON] перебуває під наглядом у сімейного лікаря [PERSON] . З 10 червня 2023 дитина перекріплена та заключено декларацію з лікарем МЦ «ОЛІМП». Відповідно до довідки центру сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» від 12 серпня 2023 батько вчасно приходить на огляд з дитиною, робить всю необхідну вакцинацію та уважно слідкує за станом здоров`я свого сина. Відповідно до довідки ліцею № 11 м. Новомосковська від 31 травня 2023 № 108 [PERSON] навчається в 6-ому класі даного закладу. Дитина була зарахована до навчання згідно заяви батька [PERSON] від 08 червня 2022 року. Відповідно до характеристики [PERSON] від 02 червня 2023 року, яка надана адміністрацією ліцею № 11 м. Новомосковська, малолітній [PERSON] навчається в ліцеї рік. Хлопець всебічно розвинений. Захоплюється спортом, малюванням, музикою. У позаурочний час відвідує СПК «Русичі», займається карате. Користується авторитетом серед однокласників. Батько [PERSON] приділяє увагу вихованню та розвитку сина, цікавиться його успіхами у навчанні. Завжди відвідує батьківські збори, дослухається до порад класного керівника та вчителів щодо адаптації сина у новому колективі. 18 серпня 2023 року фахівцем соціальної роботи Новомосковськом) міського центру соціальних служб здійснено вихід у сім`ю [PERSON] . За його результатами складено висновок оцінки потреб сім`ї. Зі спостережень спеціаліста ознак складних життєвих обставин не встановлено. Стан задоволення потреб дитини відповідно віку, проблемні питання відсутні. Сім`я не має потреби в отриманні послуги соціального супроводу. З метою психологічного діагностування психоемоційного стану [PERSON] , визначення міжособистих відносин у родині та уявлення переживання дитини та прихильності до кожного з батьків психологом Новомосковського міського центру соціальних служб організована відповідна психологічна робота. За її результатами 22 серпня 2023 року складено висновок, в якому зазначається, що емоційний стан дитини позитивний. В близькому оточенні дитини панують теплі відносини, які сприятливо відображаються на емоційному стані дитини. Баба та батько оточили дитину любов`ю та турботою. Між батьком та сином сформовані довірливі стосунки. Тато відіграє значну роль у житті сина. Зв`язок з матір`ю [PERSON] може підтримувати у телефонному режимі, але не має на це бажання. На даний момент у дитини з матір`ю відсутні теплі стосунки. Спеціалістами Новомосковського міського центру соціальних служб запропоновано [PERSON] прийняти участь у проведенні роботи щодо визначення його батьківського потенціалу. За результатами роботи з ним зроблений висновок: батько дитини має достатній рівень батьківського потенціалу. Психологічний вплив з його боку на сина - позитивний. [PERSON] відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків з утримання, виховання та розвитку своєї дитини. Утриманням малолітнього займається тільки батько. В письмовій заяві від 14 серпня 2023 року [PERSON] вказує, що за останній рік змінила місце проживання. На даний час вона не має можливості забезпечити дитині своєчасне обстеження у лікарнях, матеріального утримання, додаткового розвитку. [PERSON] є фізичною особою підприємцем. За виконані роботи отримує оплату, що підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанку» від 16 серпня 2023 року. [PERSON] характеризується позитивно за місцем проживання (характеристика голови правління ОСББ «Білий лелека-2015» м. Новомосковська від 05 червня 2023 року). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. В бесіді спеціаліста служби у справах дітей із [PERSON] встановлено, що батько обізнаний з віковими потребами малолітнього сина. [PERSON] забезпечує додатковий розвиток сина. Цього літа дитина мала можливість відвідати спортивний табір та відпочинок у горах. З сином мають спільні інтереси - заняття спортом, рибалка, локальні мандрівки. Таким чином орган опіки та піклування виконкому Новомосковської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Обставини, вказані у висновку органу опіки та піклування також підтверджені наданими суду: довідкою від 31 травня 2023 року № 108, виданою директором ліцею № 11 м. Новомосковська /а.с.15/, характеристикою [PERSON] , учня 6-Б класу ліцею № 11 м. Новомосковська Дніпропетровської області /а.с.16/, належним чином засвідченою копією заяви [PERSON] від 08 червня 2022 року /а.с.17/, характеристикою мешканця ОСББ «Білий лелека-2015» від 05 червня 2023 року, виданою головою правління ОСББ «Білий лелека-2015» /а.с.18/, належним чином засвідченою копією довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 227 /а.с.19/. При вирішенні питання щодо прийняття визнання позову відповідачем, суд виходить з такого. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За ч. 6, 7 ст. 49 ЦПК України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. 17 листопада 2023 року до суду надійшла заява відповідача, в якій відповідач вказала на визнання нею позову. Заява підписана відповідачем особисто та подана до суду безпосередньо /а.с.51/ Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За ст. 150, 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Вони зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вони зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважити дитину. Згідно ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статі 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо. Місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Як установлено у ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У судовому засіданні судом заслухано думку малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який за віком та станом розвитку міг її висловити. Дитина у судовому засіданні повідомила, що знає суть позову та підтримує його. Також пояснив, що проживає разом з батьком, навчається в ліцеї № 11 м. Новомосковська, де має багато друзів, відвідує спортивні секції, зокрема, карате. З мамою спілкується лише по телефону. Дитина висловила бажання проживати разом з батьком. Таким чином, судом установлено та матеріалами справи обґрунтовано доведено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, з урахуванням отриманого висновку органу опіки та піклування, думки дитини, яка висловила бажання проживати разом з батьком, обставин, перевірених відповідним органом та викладеними у висновку, - не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема - і дитини. За таких обставин убачаються підстави для прийняття судом визнання позову [PERSON] . Також, Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 2, 8 ЦПК України, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Водночас, означеною Декларацією проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення місця проживання дітей для позивача є способом захисту його прав як батька, який займається їх утриманням та вихованням. Отже при визначені місця проживання дитини суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, визнання позову відповідачем, підтримання позову позивачем, думку дитини [PERSON] , який висловив бажання проживати разом з батьком. Спеціалістами органу опіки та піклування проаналізовано усі обставини щодо виховання дитини батьками, забезпечення її матеріальних та духовних благ, створених, як позивачем так і відповідачем та здійснено висновок про створення більш сприятливих умов для проживання дитини саме у позивача. Доказів, які-б спростовували такий висновок, дали б суду підстави не погодитися із ним або мати обґрунтований сумнів у викладених в ньому фактах матеріали справи не містять. Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи, що батьки малолітньої дитини проживають окремо, з червня 2022 року малолітній [PERSON] проживає разом з батьком, який добросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків, а також ураховуючи висновок органу опіки та піклування з яким суд погодився, з урахуванням думки самої дитини, суд вважає що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідають якнайкращим інтересам дитини Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору - 536,80 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved