Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В січні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що рішенням державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33269263 від 29 грудня 2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . 22 березня 2017 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] 1/2 частку в домоволодінні. 29 березня 2017 року [PERSON] уклав з [PERSON] ще один договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] іншу 1/2 частку в домоволодінні. Рішеннями приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. №34400197 від 22 березня 2017 року та №34512923 від 29 березня 2017 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на все домоволодіння по [ADDRESS] . [PERSON] посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року були визнані недійсними рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33269263 від 29 грудня 2016 року, рішення приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. №34400197 від 22 березня 2017 року та №34512923 від 29 березня 2017 року, визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння по [ADDRESS] та витребувано цей об`єкт нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь позивача. Не зважаючи на це, 23 грудня 2022 року, тобто вже після ухвалення рішення суду, [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] відчужив у власність домоволодіння. Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Ткача Є.В. №65904779 від 23 грудня 2022 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Тому [PERSON] просить суд визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Ткача Є.В. №65904779 від 23 грудня 2022 року та витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь позивача домоволодіння по [ADDRESS] . 1.2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що станом на день укладення договору купівлі-продажу домоволодіння рішення Бориспіль-ського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року ще не набрало законної сили. Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] мав право розпоряджатись спірним майном, зокрема відчужувати його у власність [PERSON] . Крім того, вона є добросовісним набувачем, що виключає можливість витребування домоволодіння з її володіння. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 1.4. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Ткач Є.В. та [PERSON] не з`явились у судове засідання та не повідомили про своє ставлення до пред`явленого позову. Вони неодноразово у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2023 року (а.с.100) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 10 лютого 2023 року (а.с.104-105) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 червня 2023 року (а.с.167-168) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 червня 2023 року (а.с.182-183) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. Встановлено, що рішенням державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33269263 від 29 грудня 2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . 3.2. 22 березня 2017 року [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. №34400197 від 22 березня 2017 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на придбану ним 1/2 частку в домоволодінні. 29 березня 2017 року [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , уклав з [PERSON] ще один договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] іншу 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. №34512923 від 29 березня 2017 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на іншу 1/2 частку в домоволодінні. Таким чином, після укладення обох договорів [PERSON] став одноосібним власником всього домоволодін-ня по [ADDRESS] . Ці обставини підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №88505241 від 31 травня 2017 року та №286870206 від 25 листопада 2021 року (а.с.48-49, 50-52). 3.3. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року (а.с.84-90), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (а.с.157-160), були визнані недійсними рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33269263 від 29 грудня 2016 року, рішення приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. №34400197 від 22 березня 2017 року та №34512923 від 29 березня 2017 року, визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння по [ADDRESS] та витребувано цей об`єкт нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь позивача. 3.4. 23 грудня 2022 року [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу (а.с.93-96), за яким [PERSON] відчужив у власність відповідача домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Ткача Є.В. №65904779 від 23 грудня 2022 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на придбане домоволодіння. Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 9 січня 2023 року (а.с.91-92). 3.5. Спірні правовідносини регулюються главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» та главою 87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 4.2. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 4.4. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 4.5. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 4.6. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 4.7. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. 4.8. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. б. норми процесуального права. 4.9. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.10. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] перебувало у власності [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22 травня 2002 року (а.с.39-40) та копією листа директора КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №529 від 24 травня 2017 року (а.с.47). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 липня 2009 року (а.с.30). 5.2. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року (а.с.88) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склала заповіт. Після її смерті спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] була дочкою [PERSON] та спадкоємицею першої черги за законом. На день відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавицею та прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її матері [PERSON] . У зв`язку з тим, що рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року набрало законної сили, на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України викладені обставини не підлягають доказуванню. 5.3. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України у [PERSON] виникло право власності на домоволодіння по [ADDRESS] ще 2 липня 2009 року, тобто в день відкриття спадщини. Тому рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33269263 від 29 грудня 2016 року, яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірне домоволодіння, суперечить ч.1 ст.321 ЦК України. У зв`язку з тим, що [PERSON] незаконно придбав вказаний об`єкт нерухомого майна, він не мав права розпоряджатись ним, зокрема відчужувати його у власність [PERSON] . Тому рішення приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. №34400197 від 22 березня 2017 року та №34512923 від 29 березня 2017 року також суперечать ч.1 ст.321 ЦК України. [PERSON] незаконно придбав домоволодіння, тому він також не мав права відчужувати його у власність [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.21, п.22 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. Зокрема, у разі коли між особами відсутні договірні відносини чи відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами ст.ст.387, 388\~ЦК України. Якщо власник\~вимагає повернення\~свого майна\~з володіння\~особи,\~яка незаконно\~ним заволоділа,\~така позовна\~вимога підлягає\~розгляду та\~вирішенню також\~за правилами\~ст.ст.387,\~388\~ЦК України. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (ст.ст.387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені ст.ст.387, 388 ЦК України. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст.388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. У зв`язку з тим, що [PERSON] не перебувала у договірних відносинах ні з [PERSON] , ні з [PERSON] , ні з [PERSON] , єдиним належним способом захисту права власності позивача на спірне домоволодіння є пред`явлення позову про витребування цього об`єкта нерухомого майна з чужого незаконно володіння відповідача за правилами, передбаченими ст.388 ЦПК України. 5.4. Дійсно, [PERSON] придбала домоволодіння за відплатним договором. Крім того, станом на 23 грудня 2022 року, тобто станом на день укладення договору купівлі-продажу домоволодіння, право власності на цей об`єкт нерухомого майна було зареєстро-вано за [PERSON] . Однак [PERSON] , проявивши звичайний ступінь обачності, могла переглянути Єдиний державний реєстр судових рішень та дізнатись про рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року, яким було припинено право власності [PERSON] на домоволодіння. Тому [PERSON] не є добросовісним набувачем в розумінні ч.1 ст.388 ЦК України. Крім того, домоволодіння вибуло з володіння [PERSON] поза її волевиявлення. Ці обставини свідчать про виникнення підстав для витребування вказаного об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння відповідача. 5.5. Як вбачається з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, справедливість та добросовісність відносяться до загальних засад цивільного законодавства. [PERSON] було відомо про те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року було припинено його право власності на домоволодіння та витребувано цей об`єкт нерухомого майна з його володіння. Не зважаючи на це, через місяць [PERSON] відчужив домоволодіння у власність [PERSON] . Очевидно, що такі дії не кореспондуються з засадами добросовісності та справедливості. 5.6. З огляду на це суд вважає, що з метою захисту речового права позивача належить визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріаль-ного округу Ткача Є.В. №65904779 від 23 грудня 2022 року та витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] . 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 2147 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною квитанцією від 20 січня 2023 року (а.с.18). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2147 гривень 20 копійок.

Outcome: approved