Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Здебська\~О.П., звернулася\~до Лохвицького\~районного суду\~Полтавської області\~з позовом,\~в обгрунтування\~якогозазначила, що 26.09.2023 року дізналася про існування відкритого виконавчого провадження №66593247 про стягнення на користь відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» коштів на підставі виконавчого напису № 35704, виданого 12.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Вказана інформація була з`ясована нею після надходження постанови про звернення стягнення на доходи за місцем моєї роботи у Яхниківську спеціальну школу Полтавської обласної ради. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за кодом доступу позивачем було встановлено, що воно відкрито на виконання виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 3083759 від 01 грудня 2020 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». З метою отримання усієї інформації щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису представником позивача 28.09.2023 року був надісланий адвокатський запит до приватного виконавця Райди О.С. За загальнодоступною інформацією, отриманою на сайті Міністерства юстиції України, встановлено, що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31 грудня 2021 року №1920/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. припинена з 31 грудня 2021 року. Ніяких повідомлень від вказаної фінансової установи як кредитора не отримувала, відповідно борг вважає спірним. Нотаріусом не було здійснено відповідну перевірку наданих заявником (стягувачем) документів, зокрема які підтверджують безспірність боргу. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 35704 від 12.05.2021 року, вчинений приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості, стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.10.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 30). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача\~ [PERSON] - адвокат Здебська О.П., на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 34). Представник відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда О.С.\~про час\~місце та\~датуслухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання двічі не з`явилися. Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам-підприємцям- за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При\~цьому днем\~вручення судової\~повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місцезнаходження, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому повідомленні. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 12.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. винесений виконавчий напис № 35704 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 32954,00 грн. (а.с. 10за кредитним договором та на підставі якого постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. від 20.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66593247 (а.с. 9). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999р.\~№ 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом 2. «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/20084/14, провадження № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.05.2021 року (а.с. 10), тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору № 190511-6584-1, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Як зазначає [PERSON] , нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості, а кредитний договір не посвідчувався нотаріально. Крім того,\~як вбачається\~з виконавчого\~напису, стягнення заборгованості проводиться у період з 10.03.2021р. по 10.05.2021р., не дає однозначного розуміння на який час та за який період утворилась заборгованість. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88\~ЗУ «Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved