Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які продовжують навчання, в твердій грошовій сумі по 2395 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2005 рік. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2006 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 300 грн на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2006 року і до досягнення повноліття. [INFO] діти досягли повноліття, стягнення аліментів припинено. Діти навчаються у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва» за професією «Касир торгівельного залу, агент з постачання» з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року на денній формі навчання. Повнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, самостійні джерела доходів у дітей відсутні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання дітей, не забезпечує належних умов для їх проживання та навчання, не дбає про їхній стан здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток. Позивач не в змозі самостійно утримувати дітей, оскільки є безробітною, до того ж, на її утриманні перебуває малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач має ряд хронічних захворювань, що унеможливлюють здійснення трудової діяльності без шкоди для здоров`я. Відповідач працює без оформлення трудових відносин на будівництві, надає послуги з ремонту квартир, будинків, здійснює кур`єрську доставку товарів, отже має мінливий та нерегулярний дохід, однак має можливість утримувати дітей. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Згідно ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311330902359, рекомендований лист з додатками було отримано уповноваженою особою (братом відповідача), про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні. Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Відповідачу було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками. Однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311332005036 лист повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення судового рішення чи повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. Жодними законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 21 червня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №640, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21 червня 2002 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. 28 квітня 2005 року шлюб, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 28 квітня 2005 року. Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 300 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи з 25 січня 2006 року до досягнення повноліття [INFO] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи №14602725 від 04 квітня 2021 року та №14609291 від 06 квітня 2021 року. [PERSON] зареєстрований та проживає окремо. [PERSON] навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м.Києва» ІІІ атестаційний рівень за професією Касир торговельного залу, агент з постачання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року, денна форма навчання, бюджет, що підтверджується довідкою №87 від 01 березня 2021 року, виданою директором Державного професійно-технічнго навчального закладу «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м.Києва». [PERSON] навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м.Києва» ІІІ атестаційний рівень за професією Касир торговельного залу, агент з постачання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року, денна форма навчання, бюджет, що підтверджується довідкою №88 від 01 березня 2021 року, виданою директором Державного професійно-технічнго навчального закладу «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м.Києва». Згідно довідки про доходи [PERSON] , з вересня 2020 року по лютий 2021 року йому було нараховано 3138,51 грн стипендії. Згідно довідки про доходи [PERSON] , з вересня 2020 року по лютий 2021 року їй було нараховано 3258,51 грн стипендії. У позовній заяві позивач посилається на те, що інших доходів, окрім стипендії діти не мають, навчаються на денній формі навчання та потребують матеріальної допомоги, відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів. Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] навчаються на денній формі навчання та отримують стипендію у розмірі 3138,51 грн, при цьому інші доходи у них відсутні, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з навчанням потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зі слів позивача, відповідач працює та має заробіток. Відповідач жодним чином не спростував наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання, у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] та [PERSON] , які досягли повноліття, проживають разом з позивачем, продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, а відповідач не спростував, що він не має можливості надавати таку допомогу, суд прийшов до висновку, що необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2395 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28 березня 2021 року і до припинення навчання дітьми, тобто до 30 червня 2022 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору. З урахуванням викладеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Outcome: approved