Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, зареєстрований 19.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1277. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.09.2012 року сторони уклали шлюб. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та спільного проживання. Кожен з них має діаметрично протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Будь-які спроби в свій час примиритись не дали бажаних результатів. Спільна донька постійно проживає за місцем проживання матері, тому після розірвання шлюбу позивачка просить визначити місце проживання малолітньої дитини разом із матір`ю. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому також просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав відзив, в якому зазначив, що не заперечує щодо заявлених вимог та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1277. Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.10.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №4597. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18. Проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально. Після розірвання шлюбу дитину [PERSON] залишити проживати разом з позивачем, оскільки матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Outcome: approved