Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради про позбавлення батьківський прав. В обґрунтування позову посилався на те, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі від 29 вересня 2018 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського району суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року шлюб було розірвано. Малолітній син [PERSON] , [INFO] залишився проживати разом з батьком. Відповідачка усунулась від виховання та утримання спільного сина, не цікавиться його долею, живе власним життям. Наразі у вихованні дитини допомагає бабуся, мати позивача, оскільки [PERSON] несе службу в лавах Збройних Сил України. 07 березня 2023 року відповідачка надала згоду на позбавлення її батьківський прав відносно [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 06 липня 2023 року справу прийнято до провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 13 листопада 2023 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Представник позивача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] надала заяву у якій просила позовні вимоги задовольнити, фіксування судового процесу не проводити. Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - Орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради надала заяву про слухання справи без участі їх представника та ухвалення рішення в інтересах дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб 29 вересня 2018 року, актовий запис 588, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 11). Від шлюбних відносин у сторін мається син, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського району суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 13). Із доданих до матеріалів справи доказів, убачається що відповідачка [PERSON] надала згоду на позбавлення батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , заява від 07.03.2023 року посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Леон І.О., зареєстровано в реєстрі за № 94 (а.с. 15). Так, у змісті акту обстеження умов проживання дитини від 25 квітня 2023 року зазначено, що батьком [PERSON] створено належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини (а.с. 17). Згідно висновку Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 29 серпня 2023 року, в якому зазначено, що відповідачка не здійснює належне виховання, утримання свого сина та від виконання покладених обов`язків самоусувається. Відтак комісія з питань захисту прав дитини, дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зібраними по справі письмовими доказами, встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов`язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духові розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, проте така вимога позивачем не заявлена, відтак суд вважає, понесені судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved