Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про встановлення місця проживання дитини з матір`ю та надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька, уточнивши який, посилалась на те, що 23 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем, було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . В цей час шлюб між сторонами розірвано. В липні 2018 року [PERSON] \~разом із\~донькою виїхали до Мексики, та будучи жертвою від домашнього насилля (погрози фізичною розправою, психологічне насилля та ін.) з боку колишнього чоловіка (відповідача), потрапили до Сполучених Штатів Америки. Дитина пішла до школи, почала вивчати англійську мову, робила успіхи в навчанні. Однак, через вісім місяців, за заявою батька дитини, Верховний суд Каліфорнії в Окрузі Сакраменто, розглянувши справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення неповнолітньої до країни постійного проживанн, постановив, [PERSON] , [INFO] має бути повернуто до України, в супроводі батька [PERSON] . Отже, відповідач, перервавши шкільне навчання в США, відібрав дитину у матері для проживання її з ним в смт.Кушугум. Згоди матері щодо проживання дитини з батьком - не було, однак відповідач скористався юридичними формальностями та повернув дитину до смт.Кушугум для проживання з ним. Згодом, матір`ю дитини [PERSON] , було подано позовну заяву про визначення місця проживання дитини з матір`ю, (справа № 317/2551/19), та дійшовши згоди щодо графіку спілкування з дитиною [PERSON] , подала заяву про залишення позову без розгляду. 08 вересня 2021 року рішенням комісії з захисту прав дітей Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, встановлено графік спілкування [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . 14 січня 2022 року, Заводським районним судом м. Запоріжжя у справі № 332/2309/20, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Умови для повноцінного розвитку та виховання дитини - має [PERSON] , тому слід встановити місце проживання дитини з матір`ю, так як це відповідає найкращим інтересам дитини. Окрім зазначеного, позивачка забезпечена житлом, проживає у будинку, має окрему кімнату для дитини, перебуває у шлюбі з [PERSON] , тобто має повноцінну сім`ю, має роботу та стабільний дохід, а головне, що за місцем її проживання - немає військових дій, умови проживання є безпечними та найкращими. Наразі, позивачка вагітна на сьомому місяці, що підтверджується довідкою, тому приїздити до України не має можливості. На сьогоднішній день, відповідач переховується від військового обов`язку, тому забороняє спілкуватися [PERSON] з матір`ю та бабусею [PERSON] , так як боїться бути викритим та понести відповідальність. Графік спілкування бабусі з дитиною, встановлений рішенням суду у справі № 317/206/20 від 03.08.2021р., яке також не виконується з березня 2022р., у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження № 69133640. Дозволу на перетин кордону для проживання дитини з матір`ю - відповідач також не надає, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом, в якому просила суд визначити місце проживання дитини з матір`ю протягом двох років з дня набрання рішенням законної сили, а також на час воєнного стану в Україні та надання [PERSON] дозволу на виїзд за межі України, а саме до Сполучених Штатів Америки, без згоди та супроводу батька [PERSON] у супроводі матері [PERSON] , або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, протягом двох років з дня набрання рішенням законної сили, а також на час воєнного стану в Україні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, оскільки проживає у США, її представник, у судовому засіданні підтримала позов позивачки у повному обсязі, пояснила суду, що батько дитини [PERSON] образився на те, що його дружина створила нову сім`ю і у березні 2019 року забрав до смт.Кушугум, та дитина почала проживати разом із батьком. Зверталися до органу опіки, був встановлений графік побачень з дитиною (матері). Зазначила, що було рішення суду (дійшло до Верховного Суду). 04.03.2022 р. батько з дитиною та бабуся, сіли в евакуаційний поїзд і поїхали до Львова, щоб перевести за кордон дитину (до матері у США). Незважаючи на те, що відповідач є військовослужбовцем, він перетнув кордон в березні 2022 року. З пояснень Софії відомо, що вона з батьком проживає у Швеції. Ніяких документів немає щодо їх статусу. Стан здоров`я дитини неналежний. Посольства Швеції та Польщі відповіли, що вони на обліку не перебувають, просила суд на 2 роки визначити місце проживання дитини з матір`ю, оскільки у 14 років за законом дитина сама вирішує з ким проживає (а з 10 років думка дитини враховується). Відповідач у судове засідання не з`явився, оскільки в цей час проживає разом із донькою в Швеції, представник відповідача позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі, подавши відзив на позов. Пояснила, що відповідач надавав дозвіл на виїзд дитини до Мексики у 2018 році, але позивачка вивезла дитину у США. Верховний Суд Каліфорнії розглянув судову справу і постановив повернути дитину до України. Оскільки у відповідача було судове рішення про визначення місця проживання дитини із батьком, він вивіз дитину у Швецію, та отримали там прихисток. Дитина навчається онлайн в українській школі та навчається у Шведській школі. Відповідач має статус біженця у Швеції, отримує соціальну допомогу і наразі працює. Жодних перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю чи бабусею відповідач не чинить. Дитина проживає у Швеції разом із батьком та бабусею. Сума доходу батька невідома, працює, але де і ким невідомо. Закордонний паспорт у дитини є. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій зазначив, що підстави заперечувати або визнавати позов відсутні, просили розглянути справу за відсутності представника, на розсуд суду. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.223 ЦПК України\~неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає що позов не заснований на законі, не є обґрунтованим , тому не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , з 23 вересня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , що видане Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізькій області 27 березня 2012 року, актовий запис № 22. З заяви [PERSON] вбачається, що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Козиряцькою О.В., від 19.06.2018 р., була засвідчена згода [PERSON] про надання тимчасового виїзду малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] за кордон, до Мексики та країн Шенгенської угоди, у період з 08.07.2018 р. по 18.07.2018 р., у супроводі її матері [PERSON] та повернення дитини до місця її проживання по закінченню терміну перебування за кордоном. Згідно Рішення\~Комісії з\~питань захисту\~прав дитини\~ Кушугумської\~селищної ради\~Запорізького району\~Запорізької області,\~ухваленого відділом\~«Служби у\~справах дітей»\~Кушугумської селищної\~ради Запорізького\~району Запорізької\~області від\~08.09.2021\~року,\~ [PERSON] \~був встановлений\~графік \~спілкування матері\~з \~малолітньою дитиною\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~без присутності\~батька,\~а саме: необмежене\~спілкування дитини\~з матір`ю\~засобами телефонного,\~поштові електронного\~та іншого\~засобу зв`язку\~без присутності\~батька;\~щодня -\~з понеділка\~по п`ятницю\~включно,\~з 19.00\~до 20.00\~години за\~Київським часом,\~спілкування з\~дитиною в\~режимі відеозв`язку\~через мережу\~Інтернет без\~присутні батька;\~щосуботи та\~щонеділі з\~20.00\~до 22.00\~годин за\~Київським часом,\~спілкування з\~дитиною в\~режимі відеозв`язку\~через мережу\~Інтернет без\~присутності батька;\~зобов`язано [PERSON] погоджувати з [PERSON] \~усі зміни місця навчання,\~місця проживання, перетину кордону донькою [PERSON] , [INFO] , згідно законодавства України. Як вбачається з рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2022 р. у справі №332/2309/20, зазначеним рішенням, яке набрало законнї\~сили 28.03.2022\~року, було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з доданих позивачкою документів, позивачка у цей час проживає у США, де винаймає житло, що підтверджується договором оренди житлового приміщення. [PERSON] з 31.12.2020 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується дозволом та свідоцтвом про шлюб, укладаним у окрузі Сакраменто, штат Каліфорнія, США. Як вбачається з відповіді на запит Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вих. №1102 від 17.03.2022, [PERSON] на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки Львівської області не перебував та як тимчасово переміщена особа на військовий облік не ставав. Згідно відповіді Департаменту з питань захисту прав дітей та забезпечення стандартів рівності Національної соціальної сервісної служби України (Нацсоцслужба) вих.№0000-0201-/6828 від 19.05.2022 р., інформація від Посольств Республіки Польщі і Посольства Королівства Швеції стосовно постановки малолітньої [PERSON] , [INFO] , на консульський облік, станом на 19.05.2022 до Депатраменту не надходило. З відповіді Консульського відділу Посольства України в Республіці Польщі за вих. №6137/19-091-24681 від 10.04.2022, вбачається, що громадяни України [PERSON] та [PERSON] на консульському обліку в консульському підрозділі Посольств України в Республіці Польщі не перебувають. З відповіді Міністерства соціальної політики за вих.№1109/0/5-22/41 від 12.07.2022, за інформацією Міністерства закордонних справ України (лист від 11.07.2022 №71/14/546-49291), [PERSON] на консульському обліку у закордонних дипломатичних установах України в Республіці Польща та Королівстві Швеція не перебуває. З роздруківки переписки та наданого DVD- диску, на якому зафіксовані відеозаписи розмов між позивачкою та відповідачем, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , вели діалог щодо спілкування та приїзду малолітньої [PERSON] до матері у США, та [PERSON] пропонував позивачці оплатити переліт та готель на двох і тоді він би привіз доньку у США до матері на тиждень. З наданих представником відповідача документів, а саме: довідки зі школи , яку відвідує малолітня [PERSON] у Швеції, сертифікату про те, що [PERSON] навчається у Седерскулан муніципалітету Фалькенберг, Швеція, вбачається, що дитина навчається. Крім того, долучений лист Шведської міграційної служби про надання [PERSON] , [PERSON] дозволу перебувати на території Швеції та видачі пластикових паспортів, з яких вбачається, що вони отримали тимчасовий захист. З повідомлення про дію Служби громадянства та імміграції США Міністерта внутрішньої безпеки, вбачається, що [PERSON] перебуває у США, як особа, яка має статус тимчасово захищеної особи, яке дійсне з 19.02.2022 р. по 19.10.2023 р. Крім того, [PERSON] має дозвіл на працевлаштування з 19.02.2022 р. по 19.10.2023 р. З Рішення №166 Виконавчого комітету Кушугумської селищної ради «Про надання висновку щодо доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом з її матір`ю [PERSON] [INFO] » та висновку №7 Відділу «Служба у справах дітей» як представника органу опіки і піклування Кушугумської селищної ради щодо доцільність і визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом з її матір`ю [PERSON] [INFO] , вбачається, що Служба у справах дітей вважає за не доцільним визначити місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю, оскільки батько ніколи не заперечував у спілкуванні дитини з матір`ю, коли вона була на території України та за її межами, але тільки у вільний від заняття час. Крім того, зазначили, що з позовної заяви вбачається вимога повернення [PERSON] в Україну де йде війна, тим самим наражаючи дитину на смертельну небезпеку. Зазначили, що батько піклується за дитину, дитина повністю забезпечена усім необхідним, наразі дитина перебуває у безпечному місці, перебуває у Швеції. З листа Відділу «Служба у справах дітей» як представника органу опіки і піклування Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області за вих.№ 73 від 31.03.2023 р., вбачається, що на сьогоднішній день [PERSON] разом із своїм батьком знаходиться в Швеції. По прибуттю в [PERSON] отримала гідні умови проживання, повноцінне харчування та навчання. [PERSON] успішно закінчила адаптаційний клас в шведській школі, продемонструвавши високий рівень знань і активно вивчає швецьку мову. Навчаючись в Швеції, [PERSON] продовжувала дистанційне навчання в Україні, вона успішно закінчила навчальний рік продемонструвавши високі успіхи в навчанні. [PERSON] постійно спілкується з позивачкою, шляхом аудіо, відео розмов. Тому вважають, що проживання дитини разом з батьком буде відповідати принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетом при вирішенні цієї справи з огляду на ситуацію, яка виникла при виїзді [PERSON] до [PERSON] . З пояснювальної записки [PERSON] від 09.06.2023 р. вбачається, що відповідач всебічно розвиває дитину, займається повноцінним розвитком дитини. Мати [PERSON] категорично відмовляється обговорювати деталі зустрічі з [PERSON] , відмовляється гарантувати що не повторить крадіжку дитини як у 2018 році. У своїх повідомленнях позивачка просто вимагає віддати їй дитину або вимагає зустрічі без будь-яких умов та гарантій повернення. Позивачка проігнорувала звернення відповідача про скасування вимоги адвоката про повернення дитини у [PERSON] під обстріли для зустрічі з бабусею [PERSON] (при тому, що бабуся знаходилася в Польщі). Відповідач самостійно забезпечує дитину, позивачка ніколи ніяких аліментів на утримання [PERSON] не платила. Зазначив, що весь час перебування у США позивач перебувала і фактично продовжує перебувати в матеріальній залежності від партнера так і не набувши повноцінної фінансової самостійності і самодостатності. З представлених доказів з боку відповідача, вбачається, що батьком створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, гармонійного розвитку його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, що також підтверджується документами, долученими до матеріалів справи, копією посвідки на проживання для члена сім`ї громадянина Європейського Союзу відповідно до Угоди про ЄС, копією листа про переїзд до житла, організованого муніципалітетом після направлення, копією довідки для [PERSON] про те, що вона навчається в школі, копією пояснювальної записки [PERSON] , копією робочого контракту [PERSON] . Відповідач має можливість забезпечити своїй дитині належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Проте, позивачка надала письмові пояснення, як свідка, в яких зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , від шлюбу має сина, [PERSON] , 2022 р.н.. Проживає у США на законних підставах, документи на оформлення громадянства Америки на оформленні. Зазначила, що донька у Швеції не соціалізувалася, проживає у безлюдномі місці, в приміщенні для тимчасового проживання, без умов проживання сім`єю. Пояснила, що відповідач утримує дитину для помсти позивачці, тому просила суд врятувати її доньку від помсти відповідача. Зазначила, що [PERSON] має право на гідні умови життя, в квітучій Америці, з повноцінною сім`єю та в гідних умовах. З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він є чоловіком позивачки та з серпня 2018 року по 13.03.2019 року проживав однією сім`єю з [PERSON] та її донькою [PERSON] у США. Зазначив, що у [PERSON] там були друзі, дитина називала його татом і зазначала, що їй не вистачало тепла та уваги від рідного батька. Перебуваючи у США, [PERSON] регулярно спілкувалася із батьком. Все було добре, поки [PERSON] не забрав дитину. Зазначив, що відповідач обмежував дитину у спілкуванні з матір`ю. За весь час перебування відповідача за кордоном разом із донькою [PERSON] не повідомив її адресу та умови проживання. [PERSON] позбавляє [PERSON] нормальних умов проживання, він не може забезпечити дитину, змушує її жебракувати в Європі, існувати за мізерну допомогу, позбавив її повноцінного лікування, харчування, навчання, розвитку, відпочину, постійного місця проживання. Пояснив, що [PERSON] вже повністю соціалізувалась у США, знає мову, має друзів, водійські права, облаштований будинок, сім`ю, дозвіл на роботу і перебування в Америці, та має можливість забезпечити [PERSON] найкращим. Зазначив, що любить [PERSON] , як рідну доньку, хоче та може її забезпечити. Він з позивачкою хоче, щоб дитина жила з ними постійно однією сім`єю, або хоча б тимчасово на час війни в Україні, щоб вона не бідкалася переселенкою по всій Європі, тому просив суд встановити місце проживання [PERSON] разом із її матір`ю. З довідок, наданих [PERSON] та її чоловіком [PERSON] вбачається, що вони мають роботу у США. Крім того, позивачкою були надані фото будинку, у якому вона проживає разом із чоловіком та другою дитиною у США. З письмових пояснень свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] , вбачається, що після початку воєнних дій, позивачка вмовила відповідача виїхати до Західної України та передати [PERSON] її бабусі [PERSON] , щоб вона відвезла дитину до доньки в [PERSON] , так як [PERSON] військовозобов`язаний і його не випустять з країни. Однак, прибувши до [PERSON] , [PERSON] не віддав. Зазначила, що з розмов з [PERSON] дізналася, що вона в Швеції, більше ніякої інформації про себе та умови життя вона не повідомила. Повідомила, що у [PERSON] кращі умови для проживання дитини у [PERSON] , ніж з батьком, зазначила, що [PERSON] дуже любить доньку і хоче щоб вони жили разом. Вважає, що [PERSON] , через помсту [PERSON] , за життя яке не склалось, утримує та переховує [PERSON] , якій дуже потрібна мати. Просила суд встановити місце проживання дитини з матір`ю. Надані заяви свідків [PERSON] та [PERSON] суд оцінює критично, викладені у них пояснення не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Представник позивачки адвокат Коломоєць І.В., зазначила, що батько створював перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю засобами інтернет та телефонного зв`язку, бабусі та дідусю також, що на думку позивача [PERSON] вчиняв домашнє насилля і відносно доньки, щоб вона не спілкувалась з матір`ю,що [PERSON] , як військовозобов`язаний використав доньку, щоб виїхати за кордон, що умови проживання дитини у Швеції не відомі, думка дитини не врахована, батько її переховував, батько не має роботи у Швеції, водійського посвідчення, не знає шведської мови, дитина не оздоровлювалась та не лікувалася, а мати дитини має всі умови для проживання дитини. Висновок не є належним доказом, оскільки порушений порядок розгляду комісія не скликалась та позивачка не повідомлялась. Крім того, [PERSON] вчиняв домашнє насильство, він мститься дружині. Доводи викладені представником позивачки спростовуються висновками суду та поясненнями представника відповідача, яка зазначила, що відповідач не є ухилянтом, оскільки дозволу не було потрібно. Доказів щодо домашнього насильства немає. У Швеції [PERSON] отримала гідні умови. Закінчила клас у школі, активно вивчає шведську мову та продовжує дистанційне навчання у Кушугумській школі, має різноманітне довкілля, має подруг у Швеції. Відповідач подав клопотання про з`ясування думки дитини, з ким проживати, то вона б обрала батька. Щодо Висновку, то вже було судом ухвалено рішення, обставини не змінились, служба у справах дітей зв`язалася з [PERSON] , тому не було підстав скликати комісію, оскільки обставини не змінились. Крім того, як вбачається з Наказу Верховного Суду Каліфорнії Округу Сакраменто від 15.03.2019 р., 14.03.2019 року суд постановив, відповідно до положень Гаазької конвенції про цивільно- правові аспекти міжнародного викрадення дітей, що неповнолітню дитину [PERSON] , дата народження [INFO] має бути повернуто в Україну, у супроводі її батька, [PERSON] . Поряд з цим, ці обставини та надані докази позивачкою не можуть бути підставами для визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини. Також не може слугувати для зміни місця проживання дитини обставина тимчасового, вимушеного виїзду за кордон у Швецію, відповідача та доньки сторін [PERSON] , адже на території Україні, внаслідок вторгнення Російської Федерації, оголошений військовий стан з 24.02.2022 р., тому відповідач вивіз малолітню доньку у безпечне місто, повністю її забезпечив усім необхідним, дитина має житло, навчається у шведській школі та навчається онлайн в КЗСО «Кушугумська гімназія «Інтелект», відповідач працює,тобто виконує свої батьківські обов`язки у повному обсязі, відповідно до \~ст. 152 СК України. Ст. 51 Конституції України\~кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Крім того, Заводським районним судом м.Запоріжжя, 14.01.2022 р., було вже визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] , яке набрало законної сили 17.03.2022 р. Нормами ч 1, ч. 2\~ст. 161 СК України\~передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ч. 3\~ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Зважаючи на вік малолітнього, для з`ясування його думки щодо доцільності визначення місця проживання з батьком або матір`ю, суд не викликав дитину для участі у судовому засіданні. Відтак, суд вирішив спір на підставі доказів, наданих сторонами. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами ч. 1\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №343/1500/15-ц (касаційне провадження № 61-23861св18), при визначенні місця проживання дітей інтереси дітей мають першочергове значення, що безпосередньо зазначено в Конвенції ООН про права дитини 1989 року, яка є юридично обов`язковим міжнародним договором. При цьому Верховний Суд, врахувавши положення\~ст. 51 Конституції України, статтей\~7,\~157 СК України, а також рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) «М. С. проти України», зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами\~Конституції України\~та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Суд також враховує психологічний стан, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дитини, до чого неминуче призведе переїзд дитини у випадку, визначення її місця проживання з матір`ю, суд вважає, що зміна місця проживання малолітньої, на час вирішення спору, не відповідатиме найкращим інтересам дитини. Судом не встановлені виняткові обставини, визначені\~ст. 161 СК України\~та ст. 6 Декларації прав дитини, які б вказували на те, що проживання дитини з батьком може зашкодити їй, та що батько не створює атмосферу любові, моральну та матеріальну забезпеченість дитині.\~\~ Оцінивши зібрані у справі докази,

Outcome: dismissed