Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

03 липня 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , до [PERSON] , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району в особі органу опіки та піклування, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації та проживання батька [PERSON] у будинку по [ADDRESS] , без згоди матері дитини [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася донька [PERSON] . На даний час неповнолітня дитина проживає разом із батьком, за місцем проживання відвідує навчальний заклад, перебуває на медичному обліку. З народження дитина не має зареєстрованого місця проживання. У реєстрації за місцем фактичного проживання [PERSON] було відмовлено через відсутність згоди іншого із батьків. Проте мати дитини ігнорує звернення про надання згоди на реєстрацію місця проживання, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки відсутність зареєстрованого місця проживання обмежує дитину у праві на свободу пересування вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. 11\~вересня 2023\~року після\~отримання судом\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання відповідачки\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін. Сторони у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території України, а саме м.Алушта АРК, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона вважається повідомленою належним чином. Треті особи також не забезпечили участь своїх представників у судовому засіданні, із клопотаннями до суду не зверталися, письмових пояснень не надавали. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згоди позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Позивач та\~відповідачка перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~під час\~якого [INFO] в\~них народилася\~донька -\~ [PERSON] ,\~батьками якої\~у свідоцтві\~про народження\~зазначені:\~батько \~ [PERSON] ,\~мати \~ [PERSON] . Відповідно до довідки про внесення відомостей до ЄДДР № 1157354-2022, [PERSON] народилася у м. Алушта, АР Крим, України, місце проживання відсутнє. У 2012 році рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. За згодою сторін дитина проживає з батьком у м. Запоріжжя. Наразі позивач з дитиною - [PERSON] , [PERSON] , донькою позивача від другого шлюбу, та дружиною позивача - [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Власниками даного будинку є позивач та його дружина - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 лютого 2018 року. [PERSON] навчається у Запорізькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 100 Запорізької міської ради Запорізької області в 11-Г класі, перебуває на обліку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» та спостерігається педіатром цього закладу відповідно до укладеної декларації про вибір лікаря з 26 лютого 2019 року. Оскільки з дня народження дитина не має зареєстрованого місця проживання, 13 червня 2023 року вона звернулася до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з заявою 186-4/04-19 про реєстрацію місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . У заяві зазначено про згоду [PERSON] як власника (співвласника) житла на реєстрацію місця проживання [PERSON] . Але у реєстрації було відмовлено на підставі підпункту 3 пункту 1 статті 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 01 грудня 2021 року, оскільки не було надано дозвіл батьків згідно з вимогами пункту 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265. Мати [PERSON] дозвіл на реєстрацію дитини не надала, перебуває на тимчасово окупованій території України. Відсутність зареєстрованого місця проживання [PERSON] порушує її права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Частинами 2, 3 ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг», або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса (частина п`ята статті 7 Закону). На підставі наведених норм Законів України вбачається безумовне право дитини, яка досягла чотирнадцяти років самостійно як визначити своє місце проживання, так і звернутись за його реєстрацією. Однак, відповідно пункту 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Отже, як вбачається з п.32 вказаного Порядку, дитина віком з 14 до 18 років обмежена правом на місце реєстрації та, відповідно, й на вільне обрання місця проживання згодою того з батьків, який проживає окремо. Відповідачка письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини не надає, що позбавляє можливості зареєструвати неповнолітню дитину за адресою проживання позивача. Відсутність реєстрації місця проживання порушує право на вибір зареєстрованого місця проживання дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Отже, аналізуючи вказані норми, а також враховуючи, що [PERSON] досягла 16 років, її батьки проживають за різними адресами, при цьому, мати ухиляється від надання згоди на реєстрацію вибраного дитиною місця проживання за місцем проживання батька, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] без згоди матері. \~

Outcome: approved