Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача в користь товариства суму заборгованості в розмірі 61040 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Позов мотивовано тим, що 10.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4896561 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн (п. 1.3); строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту (09.11.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору, (п. 1.4.). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору знижена процентна ставка 1,33 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. 06.11.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 7448 грн 00 коп., в зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 06.12.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 06.12.2021 Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, на підставі п. 4.3. договору, Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Відповідач здійснив частково оплату процентів в розмірі 760 грн, надалі оплати за Кредитним договором не здійснював. 18 квітня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Від відповідача надійшов відзив на позов в якому [PERSON] не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог. Зазначає, що згідно матеріалів справи споживчий кредит оформлено 10.10.2021. Відповідно до умов п. 4.3 Договору споживчого кредитування пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом внесення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів. Відповідач дійсно провела оплату в сумі 7448,00 грн, проте ця сума була нижчою за визначену у Додатку №1 до Договору (а.с. 118), а тому пролонгація договору не відбулась і термін дії договору закінчився. Після сплати нарахованих процентів за користування кредитом згідно Договору починається списання з тіла кредиту. Отже залишок тіла кредиту складає 20000,00-228,00= 19772,00 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. Вважає, що позивачем не доведено розмір заборгованості із вказаними у позовній заяві нарахованими процентами, а тому ця позовна вимога не підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, вважає, що сума витрат на правову допомогу є значно перевищеною, оскільки з інформації, наведеної у звіті про надання правової допомоги відсутня інформація по якому чи яким судовим справам (позовним заявам) ця інформація надана. Адвокат Столітній М.М. є представником ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як позивача, у дуже великій кількості судових прав по території усієї України, а тому його витрати часу на підготовку позовної заяви (5 год.), її відправлення (2 год.) і збір та аналіз доказів для подання позовної заяви (3 год.), є не доведеними, та не підлягають до задоволення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав . Відповідачка та її представник позов визнали частково. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 10.10.2021 було укладено електронний Договір № 4896561 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2). Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту (09.11.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору (1.4). Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору знижена процентна ставка становить 1,33 % в день. При цьому, згідно з пунктом 1.5.2 договору споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором. У пунктах 2.1, 2.5 договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Згідно з пунктом 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». При цьому, відповідно до пункту 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в пункті 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пунктом 4.2 (пункти 4.2.1 - 4.2.4.) договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в пункті 4.3 (пункти 4.3.1 - 4.3.2) договору. Пунктом 1.4 договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору. Відповідно до пункту 4.3. договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пунктів 4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених пунктом 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому пунктом 4.2. договору (пункт 4.3.2 договору). Даний договір підписаний відповідачем 10 жовтня 2021 року об 00 год. 16 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А426828. Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» 26 серпня 2021 року надало відповідачу кредит у сумі 20000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується інформацією Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 6204-ВП від 18.04.2023 (а.с. 68-69). Факт укладення договору та отримання кредиту відповідачем не заперечується. Як видно з інформації за укладеним договором №4896561 від 10.10.2021 [PERSON] нараховувалися відсотки за кожен день 266 грн за період з 10.10.2021 по 06.11.2021, відсотки в розмірі 380 грн за період з 07.11.2021 по 24.02.2022. За цей період [PERSON] внесла на погашення відсотків 06.11.2021 - 7448 грн та 15.12.2021 - 760 грн. Інших доказів сплати заборгованості суду не надано. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) 18 квітня 2023 року укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф (а.с. 58-67), за яким позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язався відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (1.1.). Перехід від клієнта до фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованостей та є невід`ємною частиною договору (п.1.2). З акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу від 18 квітня 2023 року № 18.04/23-Ф (а.с. 57), реєстру боржників (витяг) до договору факторингу 18 квітня 2023 року № 18.04/23-Ф (а.с. 120), вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги, в тому числі до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 4896561 на суму 61040 грн, в тому числі 20000 гривень кредиту та 41040 гривень - відсотки. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Судом встановлено, що 10.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4896561 про надання споживчого кредиту на суму 20000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів. Разом з тим, відповідно до п.4.2.2 пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Відповідно до п.4.2.4. у випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту (як це сталось у даному випадку), новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Позивачка 06.11.2021 здійснила платіж в розмірі - 7448 грн, що є сумою нарахованих та несплачених відсотків на момент платежу, що у відповідності до п.4.2.2 договору (а.с. 110), є пропозицією щодо продовження строку кредитування. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 06.12.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що строк договору не продовжився, оскільки для такого продовження необхідно було сплатити 7980 грн, тобто проценти за весь строк кредитування. Договором передбачено, що внесення пропозиції про продовження строку договору необхідно внести на користь Товариства грошові кошти у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених саме на дату платежу процентів, що станом на 06.11.2021 становило 7448 грн. Також, оскільки відповідачка не здійснювала погашення заборгованості, на підставі пункту 4.3.1 строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Отже, враховуючи наведені умови договору, судом встановлено такі періоди кредитування та розміри відсотків: 10.10.2021-06.11.2021 - відсоткова ставка 1,33, що становить 266 грн на день та 7448 грн за період (28 Х 266). 07.11.2021-06.12.2021 - пролонгація відповідно до пункту 4.2.2 договору, відсоткова ставка 1,90, що становить 380 грн на день, 11400 грн за період (30 Х 380); 07.12.2021-06.03.2022 - пролонгація на підставі п. 4.3.1. договору, відсоткова ставка 380 грн, що становить за період 34200 грн (90 Х 380). Отже, загальний розмір відсотків буде становити 53048 грн (7448+11400+34200), з яких відповідачем сплачено 1508 грн (748+760), залишок заборгованості по відсотках - 51540 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути відсотки в розмірі 41040 грн, які нараховані до 24 лютого 2022 року, а тому, в силу принципу дизпозитивності в цивільному процесу, до задоволення підлягає саме ця сума. Зважаючи на те, що за договорами факторингу право вимоги за кредитним договором від первісного кредитора перейшло до позивача, тому, з відповідача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» слід стягнути заборгованість, яка складає 61040 грн, в тому числі 20000 гривень заборгованість за кредитом та 41040 - заборгованість за процентами. Отже, позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із такого. Позивачем 28 липня 2023 року за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн (а.с. 122). Відповідачка є особою з інвалідністю другої групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №0817377 (140-141), а тому, згідно пункту 9 частини п`ятої статті 9 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. Отже, в силу частини шостої статті 141 ЦПУ України, вказаний судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. Також, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с. 43-45); звіт адвоката Столітнього М.М. про надання правової допомоги згідно договору від 31 липня 2023 року з відповідно до якого за збір та аналіз доказів і документів, складання позовної заяви та подання її до суду витрачено 10 годин на суму 10000 грн (а.с. 22), рахунок на оплату №683/28 (а.с. 71), платіжна інструкція про перерахування коштів в розмірі 10000 грн адвокату Столітньому М.М. на підставі рахунку №683/28 (а.с. 72). Разом з тим, із вказаних доказів неможливо ідентифікувати, що вони відносяться до цієї справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» саме до [PERSON] з приводу стягнення боргу за кредитним договором. При цьому, з інформації, наданої відповідачем з офіційного сайту судової влади, видно, що в той період адвокат Столітній М.М., як представник позивача, подав до суду більше 50-ти позовів. Тому, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, а отже, не підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved