Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Заступник керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держеокадастру в Херсонській області звернувся до Київського районного суду м. Одеси (згідно підсудності визначеної розпорядженням Верховного Суду від 26.09.2022 року № 52) із позовними вимогами про припинення громадянці Російської Федерації [PERSON] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6525481100:02:038:0005 площею 5,9106 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Хрестівської селищної територіальної громади (раніше на території Долинської сільської ради) Каховського (колишній Чаплинський) району Херсонської області право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.07.2019 за номером 32380587 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 47765701 від 13 липня 2019 року) шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. При цьому позивач посилається на те, що на даний час, прокуратурою виявлено порушення ст. 13,\~14,\~41 Конституції України, ст. 80, 81, 145 ЗУ України при використанні [PERSON] спірної земельної ділянки, а тому для захисту порушених економічних інтересів держави у земельній сфері, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник Херсонської обласної прокуратури Кубатко К.В. надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа про причини неявки до суду не повідомили, процесуальним правом на подання відзиву на позов та письмових пояснень щодо позову не скористались, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надали. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 13.07.2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Хмара Л.А. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером №47765701 від 13.07.2019 року, на підставі державного акту на право власності на землю, серія ЯА 699949, виданого 07.02.2006 Чаплинським райвідділом земельних ресурсів. За наслідком винесеного рішення, 11.07.2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Хмара Л.А. проведено державну реєстрацію прав, а саме зареєстровано право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6525481100:02:038:0005, площею 5,9106 га як на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1871510965254, за фізичною особою - [PERSON] , як громадянином Російської Федерації, ІПН [NUMBER] . 19.07.2006 року [PERSON] на підставі договору оренди передала вказану земельну ділянку у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «Долинское». За наслідком укладення вказаного договору, 13.07.2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Хмара Л.А. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 47765701, на підставі якого 11.07.2019 року проведено державну реєстрацію прав у виді права оренди земельної ділянки за ТОВ «Торговий дом «Долинское» на земельну ділянку, з кадастровим номером 6525481100:02:038:0005, площею 5,9106 га, як на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1871510965254, строком по 31.12.2035 року з правом пролонгації. Вказані обставини встановлені у відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №322970160 від 15.02.2023 року. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач, як іноземець, набув право власності на території України на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке зареєстровано 13.07.2019 року та станом на 15.02.2023 року перебуває у його власності. Доказів на підтвердження подальшого відчуження чи припинення права власності відповідача на вказане майно, матеріали справи не містять. Згідно з ч.1\~ст. 3 Земельного кодексу України\~відносини щодо володіння земельними ділянками в Україні регулюються\~Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною 5\~ст. 22 Земельного кодексу України\~встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства. Також ч.2\~ст. 81 цього Кодексу\~дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення. Водночас ч.4\~ст. 81 Земельного кодексу України\~допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження. Так, згідно\~статті 81 цього Кодексу\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Разом з тим слід зазначити, що\~статтею 145 цього Кодексу\~встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Так, відповідно до\~статті 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише тільки громадянину України. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР\~(далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою\~ст. 319 ЦК\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved