Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивач вказав, що [INFO] помер її син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2020 року. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з: -1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 58,70 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд; -1/3 частини квартири [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею 1,85 га, розташованої на території Сквирської міської ради Київської області (колишня територія Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224086601:01:077:0006; -1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224086601:01:008:0014; -1/2 частини земельної ділянки площею 0,321 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224086601:01:008:0015. Позивач є спадкоємцем першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Крім неї є ще спадкоємець після смерті сина, його дружина [PERSON] , яка оформила спадщину на свою частку майна в нотаріуса. Претензій не має. З урахуванням викладеного позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина, [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: -1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 58,70 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд; -1/3 частини квартири [ADDRESS] ; -3/4 частини земельної ділянки площею 1,85 га, розташованої на території Сквирської міської ради Київської області (колишня територія Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224086601:01:077:0006; -1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224086601:01:008:0014; -1/2 частини земельної ділянки площею 0,321 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224086601:01:008:0015. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 80). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася, Надіслала до суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги [PERSON] не визнає (а.с. 76, 81). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ст.211, 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що 03.01.2020 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно дружині - [PERSON] , відповідачу у справі. Заповіт посвідчено Качельніковим С.В. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 20 (а.с. 58). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2020 року (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з: -1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 58,70 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд (а.с. 12); -1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.7); -земельної ділянки площею 1,85 га, розташованої на території Сквирської міської ради Київської області (колишня територія Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224086601:01:077:0006 (а.с. 15); -1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224086601:01:008:0014 (а.с.13); -1/2 частини земельної ділянки площею 0,321 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224086601:01:008:0015 (а.с. 14). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а.с. 38 зворотна сторона). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України вказано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідач [PERSON] , дружина спадкодавця, є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини та частково прийняла спадкове майно (а.с. 43 зворотна сторона, а.с.65 зворотня сторона). Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Святошинським РУ ГУ МВС України у місті Києві від 28.03.2002 (а.с.4), позивач [PERSON] , [INFO] , на день відкриття спадщини досягла пенсійного віку (82 роки), а отже має право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатні батьки незалежно від змісту заповіту. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. За правилами ЦК України (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги. Пунктом 19 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, які визначені ст. 1241 ЦК України, є вичерпний і розширеного тлумачення не потребує. Коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадкового майна, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Даного правового висновку дійшла Колегія суддів цивільного суду ВС у цивільній справі №292/389/17 від 25.11.2020. Визначивши розмір обов`язкової частки, нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину за законом, а спадкоємцеві за заповітом - свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отже, частка вказаного майна після померлого [INFO] [PERSON] , яку успадковує позивач [PERSON] - мати спадкодавця, незалежно від змісту заповіту (обов`язкова частка), виглядає наступним чином: -1/8 частку (половина частки від 1/4) житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 58,70 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд; -1/12 частку (половина частки від 1/3) квартири [ADDRESS] ; Відповідно до ст. 1225 ЦК України та ст. 131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. -1/8 частку (половина частки від 1/4) земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224086601:01:008:0014; -1/8 частку (половина частки від 1/4) земельної ділянки площею 0,321 га, розташованої в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224086601:01:008:0015. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2021 на 3/4 частки земельної ділянки площею 1,85 га, розташованої на території Сквирської міської ради Київської області (колишня територія Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224086601:01:077:0006, видано [PERSON] (а.с. 65 зворотна сторона) Свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщину на підставі статті 1241 ЦК України на 1/4 частку вказаної земельної ділянки ще не видано [PERSON] . Суд, на підставі викладеного, дійшов висновку, що позивач після померлого [INFO] сина [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, має право незалежно від змісту заповіту на половину частки спадкового майна, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як звернутися до суду з даним позовом позивач не має, тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial