Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

11 жовтня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Кучер Ганна Миколаївна звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить суд визначити позивачу - [PERSON] як спадкоємцю за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , додатковий строк терміном на один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги мотивує, тим що [INFO] в с. Самгородок померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3,3736 га, що розташована на території Самгородоцької сільської ради Козятинського (нині Хмільницького) району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521486800:06:0080040. При житті, 04 квітня 2005 року, мати позивача склала заповіт, яким заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/2 частині належного їй майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №86. Заповіт не змінено і не скасовано. Відповідач спадщину не прийняв і на неї не претендує. Проте, отримати в органах нотаріату свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, оскільки нею було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона не знала про існування заповіту на її ім`я. Також поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини просить врахувати запровадження карантину, хворобу та перебування на лікуванні. Вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини із поважних причин, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кучер Г.М. у підготовче засідання не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами та долучені до матеріалів справи письмові докази, правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Самгородок Козятинського (нині Хмільницького) району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с.12). Позивач є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , оскільки останньою за життя було складено заповіт від 04 квітня 2005 року, який посвідчено секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №86, відповідно до якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла в рівних долях по 1/2 частині своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 9, 11). Приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Мельник А.О. 29 вересня 2023 року позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з пропуском нею строку для її подання (а.с.13). Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, в якій зазначив, що необізнаність спадкоємця щодо порядку та строків прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питань про важливість причини пропуску строки для прийняття спадщини потрібно знати свободу заповіту як основний принцип спадкового права. Крім того, у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 Верховний Суд зробив висновок, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вимоги позивача про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає обґрунтованими, а причини пропуску строку на прийняття спадщини, поважними. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначивши позивачу додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved