Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Позняки-Автосервіс» (далі - позивач, ТОВ «Позняки-Автосервіс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 15 420,00 грн заборгованості за надані послуги з обслуговування і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території; 943,14 грн - інфляційних втрат; 235,31 грн - три проценти річних; 334,59 грн - пені, а також 2 684,00 грн судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] є власником паркомісць №№ [NUMBER] секція Б за адресою: [ADDRESS] . 01.05.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Позняки-Автосервіс» укладено договір №1-05-50-51Б/СТ13 про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території. Відповідно до умов вказаного договору власник машиномісця зобов`язався сплачувати послуги виконавця по експлуатації та приймати участь у витратах по її утриманню, а виконавець ТОВ «Позняки-Автосервіс», зобов`язався забезпечувати експлуатацію та обслуговування стоянки та прилеглої території, зберігання транспортного засобу власника на стоянці. Умовами вказаного договору визначені зобов`язання кожної із сторін. Так, у відповідності до п. 2.2.4 вказаного договору відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати виконавцю - позивачу ТОВ «Позняки-Автосервіс» свою частку у витратах по утриманню та експлуатації стоянки на умовах вказаного договору, а позивач забезпечити умови експлуатації стоянки, охорону, цілодобовий пропускний та внутрішній режим, здійснювати комплекс робіт по утриманню стоянки та прилеглої території в належному технічному та санітарному стані, а також інші послуги. Згідно додаткової угоди від 15.03.2015 року щомісячна плата за утримання автостоянки складає 380,00 грн, а за обслуговування одного машиномісця складає 780,00 грн. Оскільки відповідач не сплачував витрати за обслуговування машиномісця та не приймав участі у витратах по утриманню підземної автостоянки та прилеглої території, станом на 01.02.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 15 420,00 грн заборгованості за надані послуги з обслуговування і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території; 943,14 грн - інфляційних втрат; 235,31 грн - три проценти річних; 334,59,00 грн - пені, які підлягають стягненню із відповідача, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Посилаючись на вказані обставини, на підставі, ст.ст. 322, 526, 901, 977 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ТОВ «Позняки-Автосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи на 03.05.2023 року. 03.05.2023 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, у яких позивач зазначає, що зважаючи на те, що власник паркомісць №№ [NUMBER] секція Б за адресою: [ADDRESS] [PERSON] надалі не сплачує кошти за надані кошти за надані послуги, розмір заборгованості збільшився та за період 01.01.2023 року по 01.05.2023 року становить 6 000,00 грн, а загалом за період з 01.12.2021 року по 01.05.2023 року становить 21 420,00 грн основного боргу, 1 042,32 грн - інфляційних втрат; 259,72 грн - три проценти річних; 374,04 грн - пені. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2023 року відмовлено у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог у зв`язку із пропуском строку подачі такої заяви. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2023 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 22.11.2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив задовольнити позов у повному обсязі. На виконання вимог ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; з отриманої на запит суду відповіді компетентного державного органу вбачається, що згідно з даними Реєстру територіальної громади міста Києва [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачу направлено судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на вказану у позові адресу, проте конверти повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на зазначене, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що видом діяльності ТОВ «Позняки-Автосервіс» є надання інших індивідуальних послуг (основний), допоміжне обслуговування наземного транспорту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 01.05.2010 року між ТОВ «Позняки-Автосервіс» (виконавець) та [PERSON] (власник) укладено договір №1-05-50-51Б/СТ13 про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, предметом якого є надання виконавцем послуг з обслуговування паркомісць №№ [NUMBER] секція Б за адресою: [ADDRESS] , і прилягаючої території, збереження транспортних засобів власника на стоянці, а власник оплачує послуги виконавця по обслуговуванню стоянки і бере участь у витратах по її утриманню. Згідно з наданим позивачем розрахунком боргу станом на 01.02.2021 року у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 15 420,00 грн заборгованості за надані послуги з обслуговування і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території; 943,14 грн - інфляційних втрат; 235,31 грн - три проценти річних; 334,59,00 грн - пені. 25.02.2021 року ТОВ «Позняки-Автосервіс» направило [PERSON] вимогу про сплату боргу за послуги з утримання паркінгу [NUMBER] розташованого за адресою: [ADDRESS] , в сумі 15 425,00 грн. Організацію та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать громадянам, а також транзитних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні та міжміські перевезення, регламентують Правила зберігання автотранспортних засобів на автостоянках, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115. Ці Правила поширюються на всі автостоянки (крім автостоянок - гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб`єктами господарської діяльності, чи належать цим суб`єктам (п. 1 цих Правил). Відповідно до п.п. 15, 16 зазначених Правил, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. На всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання, а за довготермінове - на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу. За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 ст. 509 ЦК України, встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 901 цього Кодексу встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 цього Кодексу визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості у зв`язку з несплатою відповідачем грошових коштів за надані позивачем послуги з утримання паркомісць №№ [NUMBER] секція Б за адресою: [ADDRESS] , та прилягаючої території, збереження транспортних засобів власника на стоянці, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.02.2021 року становить 15 420,00 грн. Відповідачем не спростовано вказаний розрахунок позивача та не надано заперечень щодо відсутності у позивача права на отримання вказаних коштів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, оскільки відповідач не сплачував заборгованість за послуги з утримання паркомісць №№ [NUMBER] секція Б за адресою: [ADDRESS] , та прилягаючої території, збереження транспортних засобів власника на стоянці, сума цієї заборгованості підлягає примусовому стягненню. Розрахований позивачем розмір заборгованості відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати зазначених послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Отже, у зв`язку з простроченням відповідачем оплати за надані позивачем послуги вимоги позивача про застосування ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача інфляційних втрат і трьох процентів річних є обґрунтованими. Крім зазначеного, відповідно до п. 5.3 договору про надання послуг, при затримці оплати послуг виконавця власник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення. Передбачена цим договором відповідальність власника у разі несвоєчасного здійснення платежів за надані послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідача оплати за надані позивачем послуги вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є також обґрунтованими. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 975 від 05.01.2023 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 684,00 грн у відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved