Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14\~вересня 2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] , Білопільської міської ради Сумського району Сумської області, 3-я особа - Білопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину житлового будинку у порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Веселе Глушковського району Курської області РФ помер її син [PERSON] . Після смерті сина відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права. Зокрема, до складу спадщини входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 17.07.2008 за № 1076. Спадкоємцями майна є вона, як мати, його дружина [PERSON] з дітьми: [PERSON] та [PERSON] , 2014 р.н., які проживали разом зі спадкодавцем на день смерті та фактично вступили в управління спадковим майном. Маючи намір прийняти спадщину після смерті сина, позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та за її заявою була заведена спадкова спправа № 125/2020 від 21.07.2020 року, проте у подальшому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, оскільки зупинена дія Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією і не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивач не може набути права на спадщину за законом після смерті спадкодавця, вона звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] сина [PERSON] , право власності на частину житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] . Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Сергеєва С.А., яка приймала участь у режимі відеоконференції, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Раніше через позивача долучили письмові заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача ( а.с. 76-77, 56-58 ). Представник відповідача\~Білопільської міської\~ради Сумського\~району Сумської\~області у\~судове засідання\~не з`явився.\~Міський голова\~надіслав клопотання\~про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 90). Представник третьої особи Білопільської державної\~нотаріальної контори\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції в судове засідання не з`явився. Завідувач Ковальова Л.Б. надіслала листа про розгляд справи її відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 91). Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18 вересня 2023 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 45). Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а. с. 84). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що міститься запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а. с. 7-8). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON] в с. Веселе Глушковського району Курської області РФ (а. с. 5). На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 липня 2008 приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Шамуковою Н.В., [PERSON] придбаний житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями під [ADDRESS] (а. с. 9-10). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] 18 липня 2008 року за реєстраційним № 17478066 (а. с. 11-13). Вартість житлового будинку [ADDRESS] станом на 11.09.2023 року складає 89 000 грн, що вбачається зі звіту про оцінку майна (а. с. 17-41). Постановою державного нотаріуса Білопільської державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б. від 01.09.2023 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зокрема нотаріусом встановлено, що [INFO] в с. Веселе Глушковського району Курської області РФ помер [PERSON] , [INFO] , громадянин рф, постійним місцем проживання якого було с. Веселе. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями померлого за законом згідно поданої заяви є його мати [PERSON] , а також дружина [PERSON] , син [PERSON] , 2014 р.н. та син [PERSON] , громадяни рф, які згідно довідки адміністрації Веселівської сільської ради Глушковського району Курської області від 27.08.2021 за № 149 на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом. Зазначає, що стаття 1 ЗУ № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» передбачає зупинення дії Конвенції, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої ЗУ від 10.11.1992 № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого ЗУ від 03.03.1998 № 140/98-ВР у відносинах з РФ та Республікою Білорусь. Стаття 2 Закону № 2783-ІХ та Протоколу до Конвенції передбачає вихід\~з Конвенції. Стаття 49 ЗУ «Про нотаріат» констатує, що нотаріус не вчиняє нотаріальних дій, що суперечать чинному законодавству України (а. с. 16). Згідно інформаційної довідки, виданої Білопільською державною нотаріальною конторою вбачається, що державним нотаріусом 21.07.2020 заведено спадкову справу № 125/2020 після померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 60). Із витребуваної судом копії спадкової справи від 21.07.2020 року № 125/2020 встановлено, що за заявою позивача [PERSON] відкрито спадкову справу після померлого сина [PERSON] , проте свідоцтва на спадкове майно видані не були (а. с. 61-67). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 3 статті 3\~Закону України\~від 1\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Висновки суду. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд зауважує, що у зв`язку із збройною агресією проти України, здійсненою російською федерацією в порушення основоположних принципів і норм міжнародного права, та повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022, Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, та відповідно до Закону № 2783-ІХ вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993, що у свою чергу унеможливлює право вступу позивача у спадщину шляхом оформлення необхідних документів у нотаріуса. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд вважає, що спадкодавцю на праві власності належало домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у передбаченому законодавством порядку, що діяло на момент виникнення цього права. В свою чергу, позивач [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на майно після сина [PERSON] , якому належав спадковий будинок на підставі договору купівлі продажу та здійснення реєстрації права власності, але не може оформити її, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що у період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які б могли перешкоджати поновленню дії договору, дію Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та виходячи з вищенаведених положень законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на частину житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після сина [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved