Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявленого позову позивачка покликається на те, що з 05.05.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилася дитина: донька [PERSON] - [INFO] Дитина проживає разом з позивачем. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 05.07.2023 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 05.07.2023 по справі № 465/4883/22. Відповідач припинив рік тому надавати матеріальну допомогу дитині. Між сторонами угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, працює за кордоном, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій формі, розмірі 2 000,00 гривень. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність сторін при несенні обов`язку утримання дитини. Так, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід за кордоном, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суд з даним позовом. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено проведення засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надано заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 02.11.2023 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги визнає, та просив їх задовольнити. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.07.2023 року було розірвано. Від шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, складено актовий запис за №1978 (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.2013 року). З Довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 17.08.2023 року вбачається , що позивач [PERSON] зареєстрована разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до вимогст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 СК України). Згідно ст.184СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів,визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів недомовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000, 00 грн. щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В порядку, визначеному п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved