Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

В вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області грошові кошти, отримані без достатньої правової підстави у сумі 81149,70 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що відповідач перебувала на обліку в управлінні пенсійного фонду та отримувала пенсію за вислугу років, яка (пенсія) призначена їй як працівнику охорони здоров`я згідно із ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наявності страхового стажу 36 років 10 місяців 13 днів, у тому числі спеціального стажу - 30 років 7 місяців 10 днів, із середньомісячного заробітку за період з 01.02.1987 року по 31.01.1992 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2004 року. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства, якщо особі призначена пенсія за вислугу років згідно із ст.55 Закону (в редакції чинній на час призначення пенсії) і в подальшому така особа працевлаштувалась за основним місцем роботи або за сумісництвом на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років, вона не буде мати право на продовження виплати пенсії за вислугу років. Застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Саме про необхідність надання таких даних гр. [PERSON] була ознайомлена при призначенні пенсії. Крім того, у заяві про призначення пенсії вона написала про те, що попереджена про неможливість одночасно отримувати пенсію і працювати на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років. У травні 2017 року при відпрацюванні списків працюючих пенсіонерів було з`ясовано, що [PERSON] працює також за сумісництвом. Відразу ж відповідача було повідомлено в телефонному режимі (дзвінок не на стаціонарний телефон, а на мобільний) і при відвідуванні на дому про необхідність надання документів про підтвердження роботи за сумісництвом у закладі охорони здоров`я та про займану посаду у цьому закладі. При наданні довідки від 17.05.2017 року № 29, яка видана Дніпропетровською міською-лікарнею № 2, про роботу за сумісництвом з 07.09.2010 на посаді лаборанта відділення анестезіології та інтенсивної терапії [PERSON] була особисто попереджена про припинення виплати пенсії з 01.06.2017 року, адже займана посада дає право на пенсію за вислугу років. Таким чином, за період з 07.09.2010 року по 31.05.2017 року виникла переплата пенсії у розмірі 82456,23 грн. 07 липня 2017 року відповідач звернулась до управління із заявою про поновлення виплати пенсії, надавши при цьому довідку від 05.07.2017 року № 37 з Дніпропетровської міської лікарні № 2 про звільнення 04.07.2017 року з посади лаборанта клініко-діагностичної лабораторії. На підставі наданих документів виплата пенсії [PERSON] поновлена 3 05.07.2017 року. При відновленні виплати пенсії розпочато утримання переплати у розмірі 20% від основного розміру пенсії, про що повідомлено відповідача листом № 3278/03/21 від 01.08.2017 року. За період з серпня 2017 року по листопад 2017 року з пенсії відповідача утримано 1306,53 грн. Таким чином, залишок переплати пенсії [PERSON] складає 81149,70 грн. З грудня 2017 року утримання з пенсії [PERSON] припинено на підставі листа Пенсійного фонду України № 15576/0-11 від 17.11.2017 року, наданого у відповідь на її звернення щодо неправомірності утримання переплати пенсії. Враховуючи те, що переплата пенсійних виплат сталася саме через недобросовісність відповідача, то незаконно отримані грошові кошти повинні бути повернені позивачу у повному обсязі. Ухвалою суду від 25.09.2023 року скасоване заочне рішення Красногвардійського районного суду від 22.12.2018 року. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, яке на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 21 грудня 2016 року «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» було перейменовано у Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, та отримувала пенсію за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим, у травні 2017 року було з`ясовано, що з 07.09.2010 року [PERSON] працює за сумісництвом на посаді лаборанта відділення анестезіології та інтенсивної терапії Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується довідкою від 17.05.2017 року № 29, яка видана вказаною лікарнею. Таким чином, за період з 07.09.2010 року по 31.05.2017 року виникла переплата пенсії відповідачу у розмірі 82456,23 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.9-10). При цьому, з вказаної вище переплаченої суми пенсії було повернуто на рахунок позивача кошти в сумі - 1306,53 грн., що підтверджується довідкою від 01.08.2018 року № 717/04.6-49. Тобто, розмір неповернутої переплати пенсії [PERSON] складає 81149,70 грн. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах. Отже, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах. Згідно зі ст.9 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Згідно ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст.1215 ЦК України). Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно дост.103Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Тобто, ст. 50 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником. Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі. Згідно з ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Саме таке тлумачення ст.ст.1212, 1215 ЦК України дано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15. Суд вважає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Разом з тим, з боку позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів підроблення відповідачем або подання до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку пенсіонера, або недобросовісності відповідача. Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17). Також судом не встановлено жодної з підстав, зазначених у ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для утримання з відповідачки надміру виплачених коштів. З огляду на викладене, позов про стягнення суми надміру виплаченої пенсії є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: dismissed