Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

У червні 2023 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що 27 травня 2013 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір №011/255/2КР/И-13, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 326000,00 гривень на придбання житлової нерухомості, а саме: трьох житлових кімнат, загальною площею, 73,8 кв.м., житловою площею 39,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору, кредит забезпечується, ще і фінансовою порукою, за якою є фізична особа [PERSON] . Крім того, 27 травня 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., та зареєстровано в реєстрі за №3413. Внаслідок порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №011/255/2КР/И-13 від 27 травня 2013 року, станом на 31 серпня 2022 року утворилася заборгованість в сумі 121657,43 грн. Оскільки позичальник ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №011/255/2КР/И-13 від 27 травня 2013 року, в розмірі 121657,43 грн., яка складається з: 97181,21 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 23595,35 грн. заборгованість по процентах прострочена, 213,97 грн. заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) станом на 23 лютого 2023 року (включно), 666,90 грн. сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 23 лютого 2023 року (включно). Ухвалою суду від 21 червня 2023 року справа була прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 57). Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с. 63). Представник ПАТ АБ «Укргазбанк», діючий на підставі наказу №167-н/пт від 26 жовтня 2022 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 11). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 60, 61, 76, 77). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» є юридичною особою та дії на підставі Статуту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Встановлено, що 27 травня 2013 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір №011/255/2КР/И-13, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 326000,00 гривень на придбання житлової нерухомості, а саме: трьох житлових кімнат, загальною площею, 73,8 кв.м., житловою площею 39,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-20). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 22 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Таранською Л.М., та зареєстровано в реєстрі за № 3408, [PERSON] було придбано вищевказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 23). 22 грудня 2017 р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Таранською А.М., та зареєстровано в реєстрі за № 3413. Предметом договору іпотеки виступила квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з трьох житлових кімнат. Загальна площа квартири 73,8 кв.м., житлова площа квартири 39,7 кв.м. (а.с. 24-26). Підпунктом 1.3.1. кредитного договору кредит надавався відповідачу в строк з 27 травня 2013 року по 26 травня 2033 року. Підпунктом 1.3.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку був зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі: - в термін, не пізніше 26 травня 2033 року, якщо тільки не було застосовано інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю сторін на підставі додаткової угоди до цього договору, або достроково, відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 1.4. кредитного договору позичальник повинен сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом: Підпунктом 1.4.1. кредитного договору визначено, що за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування була встановлена процентна ставка встановлюється у розмірі 17,7% річних та була фіксованою. Підпунктом 1.4.2. кредитного договору за користування кредитними коштами, які були не повернуті в терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 22,7% річних та є фіксованою. Підпунктом 1.4.3. кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених п.п. 4.3.6-4,3,9 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними коштами у межах строку кредитування встановлюється у розмірі 18,7% річних Пунктом 1.6. Кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісію за надання кредиту 2,0% від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Кредитного договору, яка складає 6520,00 копійок без ПДВ. Оплата здійснюється у день укладання цього Договору (у відповідності з п.п. 4.3.1.1 цього Договору) у національній валюті України на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478. Також, відповідно до розділу ІІ кредитного договору, визначено умови забезпечення зобов`язання. Згідно п. 2.1. у відповідності до договору іпотеки від 27 травня 2013 року, укладеного одночасно з кредитним договором між банком та позичальником, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, банком приймається в іпотеку нерухомість, яка зазначена у п. 1.2. Кредитного договору. У відповідності до п. 2.2. кредитного договору кредит забезпечується також всім належним позичальнику майном, на яке може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Позичальник засвідчує, що на момент підписання кредитного договору його активи не знаходяться у податковій заставі. Також, згідно до п. 2.3. кредитного договору, кредит забезпечується, ще і фінансовою порукою, за якою є фізична особа, а саме: [PERSON] . Відповідно до умов кредитного договору, а саме, до розділу III чітко визначено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами та погашення заборгованості за кредитним договором. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, то якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, 121657,43 грн., яка складається з: 97181,21 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 23595,35 грн. заборгованість по процентах прострочена, 213,97 грн. заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) станом на 23 лютого 2023 року (включно), 666,90 грн. сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 23 лютого 2023 року (включно) (а.с. 31-34). Згідно статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Як було встановлено, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком, Позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 0241/12/2017/0255Р від 22.12.2017 року. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно пункту 1.2. договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 статті 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений-або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с. 1).

Outcome: approved