Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову вказує, що 08.06.2023 [PERSON] було пошкоджено транспортний засіб FORD EDGE, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить йому, [PERSON] . З метою мирного врегулювання наслідків цієї події між ним та [PERSON] було укладено договір від 12.06.2023 про відшкодування заподіяної шкоди, відповідно до якого [PERSON] зобов`язався відшкодувати [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в сумі 7000,00 грн., яка була заподіяна стороною-1 стороні-2 08.06.2023 (пошкодження транспортного засобу FORD EDGE, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] ). Згідно з пунктом 2 вказаного договору встановлений строк сплати до 22.06.2023. Пунктом 3 вказаного договору було передбачено, що за порушення строків сплати (несплата чи неповна сплата) відшкодування, вказаного в пункті 1 даного договору, сторона-1 сплачує на користь сторони-2 штраф в розмірі 7000,00 грн. Враховуючи те, що [PERSON] станом на день звернення із даною позовною заявою не сплатив 7000 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди у встановлений договором строк, позивач змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення 7000 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 7000 грн. штрафу за неналежне виконання договірних зобов`язань. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/4379/23. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до початку подав заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно частини 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень статті 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Як визначено в статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В ході розгляду справи судом встановлено, що 12.06.2023 на основі вільного волевиявлення між сторонами було укладено договір про відшкодування заподіяної шкоди, відповідно до якого Сторона -1 - [PERSON] зобов`язується відшкодувати Стороні-2 [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в сумі 7000,00 грн., яка була заподіяна ним 08.06.2023 (пошкодження транспортного засобу FORD EDGE, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] ). Строк сплати у вказаному договорі визначено до 22.06 2023 року (п.2 договору). Крім того, вказаним договором передбачено, що за порушення строків сплати (несплата чи неповна сплата) відшкодування, вказаного в пункті 1 даного Договору, [PERSON] (сторона 1) сплачує на користь [PERSON] (сторони-2) штраф в розмірі 7000,00 грн. грн. (п.3 договору). Визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 22.06.2023. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Однак, всупереч вимогам договору, відповідач в обумовлений сторонами строк грошові кошти позивачу не сплатив. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~частиною 1\~статті 530\~ЦК України\~зобов`язання\~підлягає виконанню\~у вказаний\~в договорі\~строк. За приписами частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та умов договору від 12.06.2023, відповідачем не було повернуто борг в обумовлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією від 30.06.2023. Так як, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то вказані витрати мають бути стягненні з відповідача на користь позивача, при цьому у матеріалах справи відсутні відомості про наявність пільг у відповідача щодо сплати судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 610, 630, 639, 1046, 1047,1048,1050 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 133, 137, 138, 141, 263, 265, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved