Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачів боргу за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 83 199,46 грн., та витрат понесених при сплаті судового збору, в обґрунтування якого зазначає, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач. Дана квартира є неприватизованою. Споживачами послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії даної квартири є [PERSON] та члени її сім`ї: син [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] , та онука [PERSON] , \~які зареєстровані\~та постійно\~проживають в\~даному житловому\~приміщенні. З 01.05.2014 року по 01.06.2022 року відповідачі не сплачували за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 83\~199 грн.46 ком, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Заочним рішення Богунського раціонного суду м. Житомира від 12.09.2022 року у даній справі, позов задоволено. У заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечила щодо позовних вимог, зазначивши, що [PERSON] з 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом ТОВ «Керуюча компанія «Домком-Житомир» від 05.04.2023 р. та довідкою від 19.04.2023р., виданою головою ГО «Садівницьке товариство» Соколовське». Зазначено про пропуск позовної давності. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира скасовано заочне рішення Богунського раціонного суду м. Житомира від 12.09.2022 року у даній справі, а справу призначено до розгляду. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечила щодо позовних вимог, оскільки [PERSON] з 21.02.2018р. не проживає за адресою: [ADDRESS] і не є споживачем послуг позивача, що підтверджується рішенням Житомирської міської ради від 21.02.2018р. за №190 «Про влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] », згідно з яким [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу, а також актом ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 20.09.2023 № 186. С згідно з яким [PERSON] починаючи з 21.02.2018 року по теперішній час не проживає за місцем реєстрації. Крім того, просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог у частині стягнення заборгованості за період з 01.05.2014 по 01.06.2019р. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що законодавством не передбачено такої підстави для звільнення споживача послуг централізованого опалення, постачання теплової енергії від оплати таких послуг як тимчасова відсутність у житловому приміщені. Позивач заперечує аргументи відповідача щодо звільнення їх від відповідальності за несплату наданих послуг в разі їхньої тимчасового не проживання за місцем своєї реєстрації. Щодо строків позовної давності представник позивача вказує, що підчас дії карантину з 12.03.2020р. по 30.06.2023р. строки загальної позовної давності продовжились. З огляду на вищевикладене вважає, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, тому заборгованість за період з 12.03.2017\~року (з 12.03.2020\~року встановлено карантин - 3 роки позовної давності) до 01.06.2022\~року підлягає до стягнення. Станом на 12.03.\~2017\~року на особовому рахунку відповідачів була заборгованість за надані позивачем послуги у сумі 11 011,33 гри., строк позовної давності щодо якої пропущено. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечують. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] направила заяви в яких просить розгляд справи проводити без їхньої участі, відмовити у задоволенні позовної заяви. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.06.2022р. позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира є неприватизованою, у квартирі зареєстровані: [PERSON] та члени її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення та споживачем - фізичною особою регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~(№1875-IV від 24 червня 2004 року та №2189-VIII від 9 листопада 2017 року),\~Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до положень\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(№1875-IV від 24 червня 2004 року) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч.1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, ч 2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей\~19,\~25 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. З 01.05.2014 року по 01.06.2022 року відповідачі не сплачували за надані позивачем послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії , внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 83\~199 грн.46 ком. Відповідачі не здійснюють оплату наданих послуг з централізованого опалення, мають заборгованість по оплаті вартості наданих позивачем та отриманих послуг. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що послуги з централізованого опалення не надавались або надавались неналежної якості або в кількості менший, ніж позивачем нараховані, відповідачами, у передбаченому ст.ст.\~12,81 ЦПК України\~порядку, суду не надано. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачами не надано, документів, які підтверджують сплату боргу, матеріали справи не містять. Разом з тим, як вбачається з акту ТОВ «Керуюча компанія «Домком-Житомир» від 05.04.2023 р. відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року по теперішній час. Оскільки [PERSON] не проживала за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року і фактично не отримала послуги, які надавалися позивачем, у задоволенні позову КП «Житомиртеплокомуненерго»\~Житомирської міської\~ради до [PERSON] слід відмовити. Правова позиція, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними викладена у постанові Верховного Суду від 18.05.2020р. у справі № 176/456/17. \~ \~ \~ \~ Представником відповідача зроблено заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями\~ст.\~257\~ЦК України визначено,\~що загальна\~позовна давність\~встановлюється тривалістю\~у три\~роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч.2\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з п.12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено\~Цивільний кодекс України\~відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями\~257\~та\~258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. З 12 березня 2020 року на усій території України було встановлено карантин, відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який неодноразово продовжувався, зокрема до 30 червня 2023 року згідно постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 25.04.2023 р. № 383. Тобто, з 12.03.2020р. і до 30.06.2023р. строки позовної давності продовжені Законом, а тому позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог за період з 12.03.2017 року по 01.06.2022 року. Як вбачається з наданого розрахунку сума заборгованості за період з 12.03.2017 року по 01.06.2022\~року становить:\~72\~188,13\~грн.\~з врахуванням\~субсидій,\~та заяви відповідача про застосування строків позовної давності та положень про переривання позовної давності, визначених в\~Законі України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року. \~ \~ \~ \~Одночасно, як встановлено судом, рішенням Житомирської міської ради від 21.02.2018р. за №190 «Про влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] » відповідача [PERSON] [INFO] , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу. Як вбачається з акту ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 20.09.2023 № 186. [PERSON] починаючи з 21.02.2018 року по теперішній час не проживає за місцем реєстрації. \~ \~ \~ \~Статтею 160 ЖК України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. \~ \~ \~ \~Оскільки у\~період з 12.03.2017 року по 20.02.2018 року [PERSON] був неповнолітнім членом сім`ї наймача, суд дійшов висновку про відмову у позові КП «Житомиртеплокомуненерго»\~Житомирської міської\~ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги. Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] забезпечувалися послугами централізованого опалення, які надало КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, та не сплатили за надані позивачем послуги, суд вважає за необхідне стягнути з вказаних відповідачів в солідарному порядку заборгованість за період з 12.03.2017 року по 01.06.2022 року у сумі 72\~188 грн.13 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: partial