Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада про визнання права власності на нерухоме майно. У своєму\~позові позивач\~зазначив,\~що він, [PERSON] , згідно з договором купівлі продажу квартири від 07.11.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., зареєстрованим в реєстрі за № 4138, придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 21.11.2001р. за № 127, що підтверджується відповідною відміткою на вказаному договорі. Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 06.03.2002р. № 117 позивачу було надано дозвіл на реконструкцію зазначеної квартири під магазин « [INFO] » з організацією окремого входу. 19.02.2002 року Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю (далі скорочено ДАБК) позивачу було надано дозвіл № [NUMBER] на виконання будівельних робіт з реконструкції вказаної квартири. Після проведення її реконструкції державною технічною комісією було прийнято зазначений об`єкт в експлуатацію, що підтверджується актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 22.10.2003р. Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 20.11.2003р. № 661 вказаний акт було затверджено. \~ \~ \~ \~01.11.2005 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради було прийнято рішення № 844 про оформлення права власності на магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) за адресою: [ADDRESS] . На його підставі Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська позивачу було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 01.11.2005 року про право власності на нерухоме майно магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв.м. Право власності на зазначений магазин було зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.11.2005р. № 8842644. \~ \~ \~ \~В подальшому рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 27.10.2017р. по справі № 207/1132/17 право власності на вказаний об`єкт нерухомості як на багатофункціональне приміщення (вбудоване приміщення № 46) за адресою: [ADDRESS] , було визнано за [PERSON] . За договором дарування від 05 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу (далі скорочено КМНО) Моісеєнко Д.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1232, [PERSON] подарував зазначене нерухоме майно позивачу. А рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.07.2022 року по справі № 208/8083/19 було задоволено позовні вимоги Кам`янської\~міської ради до [PERSON] , та [PERSON] , державну реєстрацію права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] ) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1424761512104, номер запису про власність 23746785, - скасовано. \~ \~ \~ \~При цьому, зазначеним судовим рішенням не було скасовано право власності позивача на магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв.м. Таким чином, позивач є законним власником зазначеного нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Між тим, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 24.04.2023 року № 67309071 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності позивача на зазначений магазин. Рішення обґрунтовано неможливістю ідентифікувати вказаний об`єкт, наявністю у відкритому розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1424761512104 запису про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.07.2022 року по справі № 208/8083/19. При цьому, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про об`єкт нерухомого майна за номером 12656316 (стосовно магазину « [INFO] ») від 01.12.2017 року було погашено на підставі перенесення відомостей про об`єкт нерухомості до розділу 1424761512104\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно. Таким чином, виникла ситуація, коли позивачу, [PERSON] як законному власнику вказаного нерухомого майна необхідно знову підтвердити право власності на нього. При цьому, існує необхідність щодо захисту прав позивача, шляхом відновлення вправа власності, яке було набуте на підставі свідоцтва серії [NUMBER] від 01.11.2005 року про право власності на нерухоме майно магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв.м. Тому позивач просить суд: 1. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно закрити розділ за реєстраційним номером 1424761512104. 2. В Реєстрі прав власності на нерухоме майно зняти відмітку про погашення запису про об`єкт нерухомого майна за номером 12656316 від 01.12.2017 року на підставі перенесення відомостей про об`єкт нерухомості до розділу 1424761512104 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 3. Визнати за ним, [PERSON] , право власності на магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради - Тарасюк О.Л. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Кам`янської міської ради Тарасюк О.Л. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. 3. Процесуальні дії по справі. 05 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 08 листопада 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вислухавши представника позивача, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. [PERSON] , згідно з договором купівлі продажу квартири від 07.11.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., зареєстрованим в реєстрі за № 4138, придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 21.11.2001р. за № 127, що підтверджується відповідною відміткою на вказаному договорі (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 06.03.2002р. № 117 [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію трикімнатної квартири [ADDRESS] , під магазин « [INFO] » з організацією окремого входу (а.с.8). 19.11.2002 року Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю Ганжі В.О. було надано дозвіл № 91 на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] під магазин « [INFO] » з організацією окремого входу (а.с.9). Після проведення реконструкції квартири [ADDRESS] під магазин « [INFO] » з організацією окремого входу державною технічною комісією було прийнято зазначений об`єкт в експлуатацію, що підтверджується актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 22.10.2003р. Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 20.11.2003р. № 661 вказаний акт було затверджено (а.с.10-12). 01.11.2005 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради було прийнято рішення № 844 про оформлення права власності на магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) за адресою: [ADDRESS] . На його підставі Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська [PERSON] було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 01.11.2005 року про право власності на нерухоме майно магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,3 кв.м. Право власності на зазначений магазин було зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.11.2005р. № 8842644, реєстраційний номер: 12656316 (а.с.13-14). Заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.10.2017р. по справі № 207/1132/17 право власності на об`єкт нерухомості багатофункціональні приміщення (вбудоване приміщення № 46), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було визнано за [PERSON] . За договором дарування нерухомого майна від 05 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнком Д.О., зареєстрованим в реєстрі за № 1232, [PERSON] подарував багатофункціональне приміщення (вбудоване приміщення №46) розташоване за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с.50). Дніпровським апеляційним судом від 17 вересня 2019 року по справі №207/1132/17 заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.10.2017р. скасовано. Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровський області від 11 липня 2022 року по справі №208/8083/19 державну реєстрацію права, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, який розташований за адресою [ADDRESS] ) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1424761512104, номер запису про власність 23746785, - скасовано. Згідно інформації\~№348637861\~з Державногореєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта від\~29.09.2023\~року вбачається,\~що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.07.2022 року по справі № 208/8083/19, державну реєстрацію права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] ) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1424761512104, номер запису про власність 23746785, - скасовано (а.с.44-49). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 24.04.2023 року № 67309071 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна магазин « [INFO] » (вбудоване приміщення №46). Рішення обґрунтовано неможливістю ідентифікувати вказаний об`єкт, наявністю у відкритому розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1424761512104 запису про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.07.2022 року по справі № 208/8083/19. При цьому, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про об`єкт нерухомого майна за номером 12656316 (стосовно магазину « [INFO] ») від 01.12.2017 року було погашено на підставі перенесення відомостей про об`єкт нерухомості до розділу 1424761512104 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.5\~ЦПК України\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18). Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Якщо позивач прагне набути або відновити втрачене володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності (принцип реєстраційного підтвердження володіння, сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18, пункти 43, 89) та багатьох інших), то застосовуються загальні способи захисту прав, визначені ЦК України. Згідно ст.41\~Конституції України\~кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень\~ч.1,\~2\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст.\~334\~ЦК України\~право власності\~у набувача\~майна за\~договором виникає\~з моменту\~передання майна,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Переданням\~майна вважається\~вручення його\~набувачеві або\~перевізникові,\~організації зв`язку\~тощо для\~відправлення,\~пересилання набувачеві\~майна,\~відчуженого без\~зобов`язання\~доставки. Право\~власності на\~майно за\~договором,\~який підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~виникає у\~набувача з\~моменту такого\~посвідчення або\~з моменту\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~визнання договору,\~не посвідченого\~нотаріально,\~дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~331\~ЦК України\~право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор : встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження тощо. Відповідно до пп. 6 п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141\~ведення Державного реєстру прав передбачає відкриття та у випадках, передбачених законом, закриття розділів у Державному реєстрі прав, внесення до розділів або спеціального розділу Державного реєстру прав відомостей про речові права на об`єкти речових прав, обтяження таких прав;. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше. У разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення. У разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~оцінюєдокази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Європейський суд\~з прав\~людини вказав,\~що пункт\~перший статті\~6\~Конвенції зобов`язує\~суди давати\~обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 6. Судові витрати. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved