Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх видів його заробітку до повноліття сина, до [INFO] , щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що з березня 2010 року по травень 2022 року сторони знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, проживали за її адресою та вели сумісне господарство. [INFO] в них народився син [PERSON] . Відповідач визнав своє батьківство та син був зареєстрований по прізвищу батька. У травні 2022 року позивачка з сином виїхали за кордон. Коли у травні 2023 року вони повернулися в Україну, то дізналися, що відповідач покинув їх та зараз має іншу жінку. У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку в утриманні та забезпеченні сина участі не приймає, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.09.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказує, що позовні вимоги визнає та просить задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення (а.с. 21). Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 12-14, 18-20), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що з березня 2010 року по травень 2022 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), який зареєстрований за місцем проживання позивачки за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки Августівського старостинського округу Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області № 172 від 21.08.2023 року (а.с. 6). Як вбачається з вказаної вище копії свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181\~СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Відповідно до\~ст. 79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд розцінює неявку відповідача до судового засідання як погодження з позовною заявою про стягнення аліментів. Згідно\~ ст. 141\~ ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved