Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

В червні 2023 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 07 травня 2016 року у Красногвардійському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між відповідачем - [PERSON] , [INFO] та позивачем - [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 липня 2016 року. 10 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем за рішенням Красногвардійського районного суду шлюб було розірвано, справа № 204/6132/20. З моменту розлучення по теперішній час син - [PERSON] , проживає з матір`ю - позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні сина та не надає фінансової допомоги, незважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. На цей момент позивачу вкрай важко одній нести фінансове навантаження в такий скрутний час для нашої країни. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, у зв`язку з тим, що дитина дорослішає і з`являється безліч факторів, які впливають на подальший розвиток дитини, які потребують достатнього фінансового забезпечення. Перший і один з головних критеріїв, який випадає в етапі дорослішання дитини є навчання, яке потребує певних організаційних моментів та належного фінансового забезпечення особливо у зв`язку з військовою агресією. Так як процес навчання може бути не за стаціонарною формою, а організований дистанційно, через постійні повітряні тривоги, що зумовлені ракетними обстрілами, то відповідно така форма навчання тягне за собою додаткові витрати. Наприклад: придбання планшета чи ноутбука, забезпечення сталої інтернет мережі, електропостачання, обладнання навчального місця відповідно до вікових вимог дитини, додаткове індивідуальне навчання з певних предметів, як приклад - вивчення англійської мови чи будь-яких гуртків, що формуватимуть в дитині індивідуальність і надаватимуть змогу розвиватися гармонійно. Невраховуючи, що кошти необхідні на стандартні витрати - це проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники, канцелярські приладдя, ліки під час сезонних вірусних захворювань чи вітамінні комплекси для фізичного розвитку. Аналізуючи економічне становище в країні в річному вимірі у перші місяці повномасштабної війни і до теперішнього часу індекс споживчих цін щомісяця підвищувався на 3-4%, а заробітна плата держслужбовця лишалася на рівні 10 000 (десяти тисяч) гривень в середньому. Позивач на даний момент працює на держслужбі, а відповідач має неофіційні доходи, які намагається приховувати. На теперішній час відповідач проживає в елітному комплексі. Проаналізувавши інформацію із соцмереж, якою ділиться відповідач та його оточуючі близькі йому люди можна дійти висновку, що його рівень життя має достатньо забезпечену фінансову платформу. Як відомо позивачу аліменти відповідач нікому не платить, непрацездатних батьків немає. Він працездатний на даний момент працює але офіційно не оформлений. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у розмірі 10000,00 грн. забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Не погодившись\~з позовними\~вимогами позивач\~стверджує,\~що відповідач\~не приймає\~участі у\~вихованні сина\~та не\~надає фінансової\~допомоги,\~не зважаючи\~на те,\~що за\~законодавством зобов`язаний\~це робити.\~Таке твердження\~не відповідає\~дійсності виходячи\~з наступного.\~10.12.2020\~року відповідно\~до рішення\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська за\~справою №204/6132/20\~розірвано шлюб\~між позивачем\~та відповідачем.\~Малолітній син\~ [PERSON] з\~часу розірвання\~шлюбу й\~по теперішній\~час проживає\~з позивачем.\~Має можливість\~та спілкується\~зі своїм\~батьком.\~У свою\~чергу,\~відповідач приймає\~участь в\~утриманні свого\~сина.\~Купує йому\~необхідні речі,\~продукти харчування,\~ліки.\~Документування фактів\~їх передачі\~відповідачем ніколи\~не здійснювалось,\~з морально-етичних\~міркувань.\~Відповідач завжди\~реагує на\~потреби свого\~сина,\~в міру\~своїх можливостей\~намагається їх\~задовольнити.\~До тих\~покупок,\~що мають\~значну коштовність\~та були\~надані відповідачем\~сину,\~слід,\~віднести:\~у 2022\~році -\~планшет Apple\~IPad.\~Зазначений пристрій\~використовується й\~досі дитиною,\~сприяє його\~розвитку та\~навчанню в\~школі;\~у січні\~2023\~року -\~ЗD-ручка\~(копії\~квитанції та\~заяви на\~отримання споживчого\~кредиту до\~Монобанку додаються).\~Вказана 3D-ручка\~також використовується\~дитиною для\~малювання,\~створення трьохмірних\~об`єктів,\~сприяє розвитку\~його творчості.\~Окремо,\~варто відзначити\~вимогу позивача\~у серпні\~2023\~року влаштувати\~сина до\~приватної школи\~м.\~Дніпро «Абрикос»,\~вартість навчання\~в якій\~становить 12000\~на місяць.\~Відповідач не\~погодився з\~такою вимогою\~так як\~оплату в\~повному обсязі\~мав здійснювати\~саме він\~та запропонував\~альтернативний варіант\~навчання дитини\~безкоштовному державному\~українсько-французькому\~ліцеї №126,\~з одним\~з найвищі\~рейтингів серед\~навчальних закладів\~міста Дніпра,\~а також\~з можливістю\~безкоштовно стажування\~дитини у\~Франції.\~У цьому\~навчальному закладі\~працює бабуся\~дитини (мати\~Відповідача),\~яка могла\~би займатись\~з дитиною\~з моменту\~закінчення навчання\~дитини в\~класі та\~до 17\~години,\~адже мати\~дитини звільняється\~з роботи\~у цей\~час.\~Також,\~відповідачем було\~запропоновано,\~що він\~чи бабуся\~з ранку\~будуть відвозити\~дитину до\~ліцею,\~а мати\~буде лише\~забирати дитину\~о 17\~годині.\~Але,\~нажаль,\~цей варіант\~був відхилений\~позивачем.\~Наразі дитина\~навчається у\~державній середній\~загальноосвітній школі\~№ 2\~міста Дніпра\~за адресою:\~вул.\~Юрія Савченка\~1,\~у 1-А\~класі.\~Таким чином,\~твердження позивача\~про те,\~що відповідач\~не приймає\~участь у\~вихованні сина\~та не\~надає фінансової\~допомоги не\~відповідає дійсності. Позивач стверджує, що відповідач має неофіційні доходи, які намагається приховувати, проживає в елітному комплексі. Зазначені твердження позивач наводить в позові посилаючись на недостовірні дані із соцмереж, не зазначаючи навіть з яких саме. Фото, які мають атрибутику їх походження з месенджера WhatsApp, не додані до позовної заяви, в матеріалах справи не містяться. В дійсності відповідач на даний час тимчасово не працює, що підтверджується роздруківкою довідки форми ОК-5. В трудових відносинах не перебуває, підприємницькою діяльністю не займається. Має підзаробіток, який є нерегулярним та обумовлений цивільно-правовими угодами. Кошти, необхідні для повсякденного життя, відповідач переважно витрачає із власних заощаджень. Представником позивачки подано до суду відповідь на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. Так, представник позивачки вказує, що аліменти - обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Способом виконання батьками обов`язку утримувати дитину є сплата аліментів. Подарунок - це річ, яку дарувальник за власним бажанням безплатно віддає у володіння іншої особи з метою задовольнити її вподобання. Планшет та 3D - ручка, не є аліментними платежами, а всього лише подарунки на день народження сина, що є добровільним жестом з боку відповідача. Стосовно пропозицій по місцю навчання дитини в школі - предмета спору не стосується. Приймати участь у вихованні сина це бути підтримкою у всіх сферах його життя. Безпосередня участь саме у вихованні, розвитку, зацікавлення особистим життям дитини, проводження часу разом, відвідування гуртків, школи, культурних та спортивних заходів. Першочергово бути опорою з будь - яких питань, а не суперечити у визначенні закладу освіти з підтекстом особистої вигоди. Так як дитина проживає з матір`ю, перевага у визначенні навчального закладу залишається за нею, бо на це має суттєвий вплив місце розташування навчального закладу відповідно до дому чи роботи. Місце проживання відповідача не являється таємницею. Місто Дніпро є містом проживання, як позивача так і відповідача. Стосовно доказів на які вказує відповідач з посиланням на застосунок для листування WhatsApp на вказану соціальну мережу не посилалися. Скріни фото, що були виставлені в соціальній мережі Instagram та Viber з морально - етичних поглядів не додавали. Відповідач посилається на те, що офіційно не працює, що суперечить його життєвим можливостям. Цьому суперечать певні критерії, а саме: кредитування у банках не дозволяється відповідно до банківської політики, якщо відсутній рух коштів на рахунках відповідача; позивач має змогу жити повноцінним життям, користуватися послугами фахівців з надання юридичної допомоги. До того ж позивач не є недієздатним і не має на своєму забезпеченні неповнолітніх дітей, людей з обмеженими можливостями чи пенсіонерів. Витрати на утримання дитини пов`язані із звичайним забезпеченням життєвих потреб відповідно до віку, а саме: проїзд до навчального закладу - 30 грн. на день в обидві сторони, додаткове харчування, після шкільних занять 150 грн. на день, заняття у спортивному гуртку - 800 грн. на місяць, абонплата за мережу інтернет - 300 грн. на місяць. Загальна сума частини витрат становить 5060 грн. (п`ять тисяч шістдесят грн. 00 коп.) на місяць і це всього лише частина витрат, без врахування одягу, канцелярського приладдя, шкільного приладдя, навчальних посібників, іграшок, медикаментів, відвідування медичних фахівців вузької спеціалізації, що зумовлені віковими потребами дитини, додаткових занять. До того ж дитина має часті ГРВІ, що потребує належного медичного лікування. (копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого додається. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Гауке О.І. підтримали позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Демченко В.І. в судовому засіданні визнала частково позовні вимоги, у розмірі 2833,00 грн. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, позивачкою у даній справі, і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тобто, утримання відповідачем своїх дітей є не його правом, а його обов`язком, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі просила його дружина [PERSON] у позовній заяві. Відповідач не погоджувався сплачувати аліменти саме в такому порядку та просив стягувати їх у розмірі 2833,00 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років 2272 грн; для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн. При визначенні розміру аліментів місцевим судом було враховано стан здоров`я дитини, її вік і матеріальне становище, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Посилання позивачки на те, що у відповідача є неофіційна заробітна плата, є неспроможними, оскільки суду не було надано належних доказів на підтвердження цих обставин, а відповідач їх заперечував. Суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом статті 192 СК України у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках позивачка має право на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Таким чином, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, на думку суду, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, дохід відповідача, можливо встановити аліменти на їх утримання в розмірі близько прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме в сумі 2833,00 грн., суму, яку визнав представник відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з даним позовом 06 вересня 2023 року. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2833,00 грн., починаючи з 06 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - [PERSON] . При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial