Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання договору оренди припиненим. \~ \~ \~ \~В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 929-17/VIII від 24.12.2021 року їй було надано земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) кадастровий номер 1224584800:02:002:0222 площею 4,9941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за нею 19.01.2022 року. Разом з цим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про інше речове право 46474186 на цю ж земельну ділянку, а саме право оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі договору оренди, укладеного між П`ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] строком на 49 років. Вважає, що укладений договір оренди від 30.12.2008 року між П`ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] порушує її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю земельною ділянкою, оскількизгідно ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок» власникам земельних часток (паїв), нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати договір оренди землі, укладений 30 грудня 2008 року між П`ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] та зареєстрований 08.01.2009 року за № 040913800005 припиненим з 19.01.2022 року з дня реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1224584800:02:002:0222; зобов`язати фізичну особу-підприємця [PERSON] повернути їй належну земельну ділянку шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки; скасувати рішення державного реєстратора від 25 січня 2022 року № 63045932 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,9941 га кадастровий номер 1224584800:02:002:0222. 30.06.2023 року позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просила зобов`язати фізичну особу-підприємця [PERSON] повернути їй земельну ділянку кадастровий номер 1224584800:02:002:0222, площею 4,9941 га, шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки та скасувати рішення державного реєстратора від 25 січня 2022 року № 6304593 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,9941 га кадастровий номер 1224584800:02:002:0222/а.с.103-104/. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив/а.с.144/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріал справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 жовтня 2020 року [PERSON] у державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори отримала свідоцтво про право на спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП ім. К.Маркса с. Жовтоолександрівка П`ятихатського району Дніпропетровської області розміром, 5,55 умовних кадастрових гектарів, яке належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ДП № 0206965, виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією/а.с.11/. Відповідно до копії рішення П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 929-17/VIII від 24 грудня 2021 року [PERSON] надано земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) кадастровий номер 1224584800:02:002:0222 площею 4,9941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території П`ятихатської міської ради, за межами населеного пункту, комунальної власності/а.с.12/. \~\~\~\~\~\~ Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1224584800:02:002:0222, площею 4,9941 га, щорозташована на території Кам`янського району Дніпропетровської області 19.01.2022 року зареєстровано за [PERSON] /а.с.8-9/. 30 грудня 2008 року між П`ятихатською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 4,9941 га, у тому числі 4,9941 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 1224584800:02:002:0222, строком на 49 років/а.с.13-16/. Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року у задоволенні позову фізичної особи-підприємця [PERSON] до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, [PERSON] про скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовлено, постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.03.2023 року рішення П`ятихатського районного суду від 06.10.2022 року залишено без змін/а.с.75-78/. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначає Закон України від 05 червня 2003 року № 899-IV«Про порядок виділення в натурі (на місцевості) із земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Процедуру розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано «Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», який затверджено постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 04\~лютого 2004\~року №\~122 (далі - Порядок № 122). Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку № 122 організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом. Пунктом 12 Порядку встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду. Відповідно до статті 13\~Закону України\~№ 899-IV нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Отже, вказана вище норма передбачає можливість користування на правах оренди нерозподіленими (невитребуваними) земельними ділянками, проте виключно до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності. Зазначена норма є імперативною, а тому її застосування залежить виключно від факту набуття права власності власниками земельних часток (паїв) і не залежить від домовленостей сторін договору. Стаття 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (\~на місцевості\~)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (\~паїв )» передбачає, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже, оскільки [PERSON] за життя державний акт на право приватної власності на землю неотримала узв`язку зі смертю, земельна ділянка останньої належить до невитребуваних земельних часток (паїв), які відповідно до положень Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (\~на місцевості\~)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (\~паїв )» перебували у розпорядженні П`ятихатської районної державної адміністрації до набуття на них права власності власниками земельних часток (паїв). Згідно ст. ст.\~1\~-\~2\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 31\~цього Закону передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, беручи до уваги, що спірна земельна ділянка, на час укладення договору оренди між П`ятихатською районною державною адміністрацією та ФОП [PERSON] від 30.12.2008 року, була сформована та відносилась до нерозподілених (невитребуваних паїв), перебувала у розпорядженні П`ятихатскої районної державної адміністрації до моменту державної реєстрації свого права власності [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на цю земельну ділянку, що відбулася 19.01.2022 року. Тому з цього часу і припинилася дія зазначеного договору оренди землі, що цілком відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2019 року у цивільній справі № 922/2723/17 (провадження №12-22с19). Положення статті 13\~Закону України\~№ 899-IV носять імперативний характер і її застосування залежить виключно від факту набуття права власності власниками земельних часток (паїв) і не залежить від домовленостей сторін договору. Вказане твердження відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у цивільній справі № 922/613/19. Отже, виходячи із вищезазначеного право оренди земельною ділянкою площею 4,9941 га з кадастровим номером 1224584800:02:002:0222 припинилось у день реєстрації права власності за [PERSON] , у зв`язку з чим вимоги позивача про повернення їй земельної ділянки є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Що ж стосується вимог позивача скасувати рішення державного реєстратора від 25 січня 2022 року № 63045932 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,9941 га кадастровий номер 1224584800:02:002:0222, то суд приходить до висновку, що у даній справі відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в цій частині, оскільки судове рішення про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом її повернення вже є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації договору оренди землі. Подібні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 16 листопада 2022 року у справі № 144/1346/21 (провадження № 61-7155св22), від 05 квітня 2023 року у справі № 125/788/21 (провадження № 61-4248св22), від 19 квітня 2023 року у справі №138/3665/21 (провадження №61-7835св22). Згідно ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial