Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

20.09.2023 [PERSON] подала до суду позовну заяву до Добротвірської селищної ради Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на будівлі, зареєстрованого в реєстровій книзі за номером 112, виданого на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому від 26.04.1990 р. № 85. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у даній справі. В судове засідання позивач не з`явилася, але просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав клопотання про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2010 року, серія [NUMBER] , видане Сілецькою сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на будівлі, зареєстрованого в реєстровій книзі за номером 112, виданого на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому від 26.04.1990 р. № 85. Як видно з матеріалів справи, за життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено у Сілецькій сільській раді 21.04.2005 року, під номером 21 та відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] . Судом встановлено, що до моменту смерті [PERSON] проживала одна, була одинокою. [PERSON] здійснювала догляд за пристарілою та здійснила її поховання, що підтверджується довідкою, виданою Добротвірською селищною радою від 10.08.2023 № 357). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за нею право власності на вище вказане спадкове майно. За таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved