Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва, звернувся представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з позовом до [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 19.10.2018 року між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» та [PERSON] , було укладено договір страхування наземного транспортного засобу, згідно з яким ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 22.02.2019 року по вул. Набережне шосе, поблизу Паркового мосту в м. Києві, відбулося ДТП за участю транспортного засобу «Opel», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальні збитки. Вартість матеріальних збитків склала 18063,42 грн. ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 17208,42 грн. Враховуючи, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, ПрАТ СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму майнової шкоди в розмірі 17208,42 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 266/18-Т/С від 19.10.2018 року, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до відповіді з Національної поліції України 22.02.2019 року по вул. Набережне шосе, поблизу Паркового мосту в м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel Astrа» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] . 22.02.2019 року [PERSON] , було подано до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно з звітом від 04.03.2019 року про визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту складає 18063,42 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 04.03.2019 року та доповнення до страхового акту № 006.00296919-1 за договором страхування № 266/18-Т/С, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було здійснено виплату [PERSON] , у якості страхового відшкодування, грошові кошти у розмірі 17208,42 грн. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року, було визнано [PERSON] , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди за ст.124 КУпАП є встановленою та не підлягає доведенню. У відповідності до ст.20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, оцінюючи надані докази та вищенаведені законодавчі норми, беручи до уваги, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року було визнано [PERSON] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено [PERSON] , грошові кошти у сумі 17208,42 грн., у якості страхового відшкодування, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 17208,42 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved