Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши в ньому, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Новоселиця Чернівецького району Чернівецької області відкрилась спадщина на все належне їй на момент смерті майно. Вказує, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті - позивачу [PERSON] . Разом з тим, позивач на момент смерті спадкодавця у 2019 році постійно проживав та працював в республіці Італія на підставі контракту, який повинен був закінчитися в квітні 2020 року. Так, після смерті спадкодавця відкрилася спадщина житловий будинок з приналежними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , як і на інше нерухоме майно та нерухоме спадкове майно. Вказує, що позивач фактично спадщину прийняв, оскільки здійснював оплату комунальних платежів, утримував будинок та господарські споруди. Маючи намір оформити спадщину, планував звернутися до нотаріальної контори в квітні 2020 року після закінчення чинності робочого контракту та повернення в Україну, однак останні декілька місяців строку для прийняття спадщини припали на період загального міжнародного та національного карантину, запровадженого Урядами країн ЄС та України впродовж періоду з 12 березня 2020 року по 08 травня 2020 року під час яких нотаріальні контори не працювали у звичайному, штатному режимі, що унеможливлювало подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки. На підставі зазначеного просить суд, визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити, а також надав пояснення поважності причин пропуску встановленого строку для подання заяви для прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до початку судового засідання надав відзив на позов в якому заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити в задоволенні його вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Новоселиця Чернівецького району Чернівецької області. Судом також встановлено, що 03.03.2008 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт відповідно до якого, заповіла все своє майно, яке їй належить на користь позивача - [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок з приналежними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , як і інше нерухоме майно та нерухоме спадкове майно. Так позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця у 2019 році постійно проживав та працював в республіці Італія на підставі контракту та мав намір оформити спадщину, звернувшись до нотаріальної контори в квітні 2020 року після закінчення чинності робочого контракту та повернення в Україну. Враховуючи, що перебіг шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини для спадкоємців, розпочався 05 листопада 2019 року та закінчився 05 травня 2020 року, а останні декілька місяців строку для прийняття спадщини припали на період загального міжнародного та національного карантину, запровадженого Урядами країн ЄС та України впродовж періоду з 12 березня 2020 року по 08 травня 2020 року, нотаріальні контори не працювали у звичайному, штатному режимі, що унеможливлювало подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 Верховний Суд України виклав правовий висновок, згідно з яким право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживає зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12. Таким чином, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Законом №18 від 17 березня 2020 року Уряд Республіки Італія до 15 червня продовжив дію всіх сертифікатів, дозволів та посвідок на проживання громадян України, термін яких закінчується під час карантину. Згідно з роз`ясненням на сайті МВС Італії, йдеться про документи, термін яких закінчується в період з 31 січня по 15 квітня 2020 року, на період дії обставин форс- мажор. В умовах діючих в Італії карантинних заходах ГКУ України в Неаполі відновило прийом громадян України для вчинення консульських дій з 25.05.2020 року. Відновлення електронного прийому заявок громадян України Консульство України в Республіці Італії відбулося 25.04.2020 року. Таким чином в перший робочий день, а саме 12.05.2020 року позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Генерального консульства України в Республіці Італія. Враховуючи, тривалий час перебування за кордоном, дію транснаціональних карантинних обмежень, обумовлених пандемією COVID-19, повну зупинку міжнародних транспортних сполучень та роботу підприємств, офіційне визнання факту дії обставин форс-мажор в Республіці Італія, що є поважними причинами для пропуску строку прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач допустив незначний пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини, який сплив 05.05.2020 року. Тобто загальний срок пропуску складає лише 6 календарних дня. Також судом враховано, що постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наведені безперечні докази, що доводять поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, були визнані сторонами справи та не підлягають доказуванню. При цьому в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) зроблено висновок про те, що з метою забезпечення єдності судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах можуть бути: вади попереднього висновку (його неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цьому висновку підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , яка є правонаступником первісного позивача [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved