Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в червні 2023 року звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 10.05.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103743825. Відповідно до Реєстру боржників №141 від 06.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №103743825. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Позивач зазначає, що п. 2.1. договору факторингу визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1. договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43\~187,50 грн., з яких: 12\~500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30\~687,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 30.04.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3553800515/417955, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. На підставі Договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021, укладеного позивачем з ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021 (витяг з Реєстру боржників), TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 950 грн., з яких: - 2\~000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5\~950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 та кредитним договором № 3553800515/417955 від 30.04.2021, на загальну суму в розмірі 51\~137,50 грн., та судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 19.09.2023 відповідач надав суду заяву про часткове визнання заявлених позовних, в якій не заперечував факту укладення кредитного договору №103743825 від 10.05.2021 та кредитного договору № 3553800515/417955 30.04.2021, та отримання коштів. Заперечив проти нарахування позивачем заборгованості по процентам понад строк користування позикою та кредитом на загальну суму в розмірі 51\~137,50 грн., вважає її безпідставною, оскільки після спливу строку кредитування, нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силі ст.. 1048,1054 ЦК України. Отже, відповідач визнає заявлені позовні вимоги в частині сукупної вартості позики за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 (із датою повернення 03.06.2021 та нарахованими процентами за цей період), а саме на суму 17\~420,00 грн. та сукупної вартості позики за кредитним договором №3553800515/417955 від 30.04.2021 (із датою повернення через 29 днів та нарахованими процентами за цей період), а саме на суму 3\~450,00 грн., в решті позовних просить суд відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Просив позов задовольнити в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - адвокат Швець А.В. в судовому засіданні підтримала раніше подану відповідачем [PERSON] заяву про часткове визнання заявлених позовних, в частині сукупної вартості позики за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 (із датою повернення 03.06.2021 та нарахованими процентами за цей період), а саме на суму 17\~420,00 грн. та сукупної вартості позики за кредитним договором №3553800515/417955 від 30.04.2021 (із датою повернення через 29 днів та нарахованими процентами за цей період), а саме на суму 3\~450,00 грн., в решті позовних просить суд відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст.\~207,\~526,\~527,\~530,\~536,\~546,\~549,\~610-611,\~625,\~628,\~629,\~639,\~1048,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до\~ст. 1054-1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог\~ЦК України. Судом встановлено, що 10.05.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103743825, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок, грошових коштів у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування, строком на 30 календарних днів. (а.с. 8-11). Відповідно до Реєстру боржників №141 від 06.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №103743825. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. (а.с. 11-12). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43\~187,50 грн. (а.с.13). Свої зобов`язання за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 відповідач виконував неналежним чином, внаслідок цього станом на 31.05.2023 утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком позивача, становить 43\~187,50 грн., з яких: -12 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -30687,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 14). Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання, заборгованість не погасив. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось. Таким чином заборгованість відповідача по кредитному договору №103743825 від 10.05.2021 становить 43\~187,50 грн. Також, 30.04.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3553800515/417955, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, відповідно до якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» надав відповідачу кредит на суму 2\~000 грн. на 29 днів тобто до 28.05.2021 року. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу, за фіксованою відсотковою ставкою. Згідно розрахунку та графіку сукупна вартість кредиту становить 3450,00 грн., з яких 1450,00 грн. сума нарахованих процентів за користування кредитом. (а.с. 19-20). На підставі Договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021, укладеного позивачем з ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021 (витяг з Реєстру боржників № 1), TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 950 грн., з яких: - 2\~000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5\~950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 22-23). Свої зобов`язання за кредитним договором № 3553800515/417955 від 30.04.2021 відповідач виконував неналежним чином, внаслідок цього станом на 31.05.2023 утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком позивача, становить 7\~950,00 грн. а саме: - сума заборгованості за основною сумою боргу 2 000 грн.; - сума заборгованості за відсотками 5 950 грн. (а.с. 26). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача: - за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 становить 43\~187,50 грн., з яких: 12 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30687,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за договором позики № 3553800515/417955 від 30.04.2021 становить 7\~950,00 грн. а саме: сума заборгованості за основною сумою боргу 2 000 грн.; сума заборгованості за відсотками 5 950 грн. (а.с. 14, 26). Загальна сума заборгованості відповідача згідно вищезазначених договорів становить 51\~137,50 грн. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 за період по 21.10.2022, у відповідності до п. 4.3 Договору, в якому сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтною періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2 Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч 1. ст. 625 Цивільного кодексу України, суд вважає необґрунтованими та незаконними, з наступних підстав. Згідно п. 1.2 Договору кредит надається строком на 24 (двадцять чотири) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту. 1.3 Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору, строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наведеною формулою у Договорі. Відтак з закінченням 24 го дня, з дня укладення цього Договору у кредитора припинилося право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Доказів, що сторони продовжили строк Договору позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Також, із аналогічних підстав нарахуванні відсотки позивачем за кредитним договором № 3553800515/417955 від 30.04.2021 після 28.05.2021, суд вважає незаконними та необґрунтованими. Тому заявлена ТзОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 та кредитним договором № 3553800515/417955 30.04.2021, є безпідставною та не підлягає до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договорами, що підтверджується розрахунками заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме: - стягнення за кредитним договором №103743825 від 10.05.2021 в сумі 17\~420,00 грн., з яких: 12 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 920 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування коштами в межах строку кредитування; - за договором позики № 3553800515/417955 від 30.04.2021 в сумі 3450,00 грн. а саме: сума заборгованості за основною сумою боргу 2 000 грн.; 1450,00 грн. сума заборгованості за відсотками за користування коштами в межах строку кредитування. Загальна сума заборгованості відповідача згідно вищезазначених договорів становить 20\~870,00 грн. З огляду на викладене позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1095,38 грн. (2684,00 грн. * 20870,00/51137,50). На підставі викладеного та

Outcome: partial