Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

[PERSON] через свого представника позивача - адвоката Данилюк Н.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, що від спільного проживання з відповідачем у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] , [INFO] . Вказує, що донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відсутність будь якої добровільної допомоги на дитину від відповідача змусила позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.02.2022 року у справі №405/666/22 вирішено стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Незважаючи на незначний розмір аліментів, станом на 28.10.2022 рік утворилася заборгованість в розмірі 26525,15 грн. Крім того, відповідач ні усно, ні письмово не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, хоча має таку можливість. Ніяких перешкод для того, щоб відповідач спілкувався з дитиною, вона ніколи не чинила, номера телефонів не змінювала, але у відповідача до початку 2022 року такого бажання не виявилось. З 2022 року відповідач не цікавиться донькою, її вихованням, станом здоров`я. На цій підставі вважає, що перелічені обставини вказують на необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2023 року клопотання представника позивача - адвоката Данилюк Н.В. задоволено та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому, вказавши, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не спілкується з нею не займається її вихованням, не турбується про її стан здоров`я. В подальшому від представника позивача - адвоката Данилюк Н.В. до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності сторони позивача, при цьому позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, надавши згоду на заочний розгляд справи (а.с.116). Представник позивача - адвокат Данилюк Н.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просили суд його задовольнити з підстав зазначених у позові та в подальшому надала в судове засідання заяву про слухання справи без участі сторони позивача, надавши згоду га заочний розгляд справи (а.с.116). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідача також не надходило. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду заяв чи клопотань не надійшло від представника. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду від представника надійшло клопотання про слухання справи без їхньої участі (а.с.111). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , спільна донька позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28.08.2021 року, актовий запис №928 (а.с.8). Довідкою квартального комітету Подільського району м.Кропивницький №23 від 31.07.2022 року [PERSON] , дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають син [PERSON] , 2006 р.н., донька [PERSON] , 2021 р.н. (а.с.17). Згідно судового наказу Ленінського районного суду міста Кіровограда у справі №405/666/22 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) платника податків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 07.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] виданої Бобринецьким відділом ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 31.10.2022 року за №5420 за період з 07.02.2022 року по 28.10.2022 року заборгованість по аліментах боржника станом на 28.10.2022 року становить 26525,15 грн (а.с.10), даний факт підтверджується також довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 31.10.2022 року за №5420 (а.с.11). Згідно інформації Відділу «ЦЕНТР НАДАННЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ» Бобринецької міської ради від 27.06.2023 року за №08-19/887 за обліковими даними, які наявні у відділі, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] з 26 жовтня 2012 року по теперішній час (а.с.50). Інформацією Відокремленого структурного підрозділу «Бобринецький аграрний фаховий коледж ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету» від 03.07.2023 року №158 щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , повідомлено, що приміщення гуртожитку за адресою [ADDRESS] перебуває на балансі ВСП «Бобринецький аграрний фаховий коледж ім.В. Порика Білоцерківського національного аграрного університету» та являється адміністративним приміщенням, яке не придатне для проживання. [PERSON] на території коледжу не проживає (а.с.51). Довідкою КНП «ЦПМСД №1» амбулаторія загальної практики сімейної медицини №5 від 01.09.2022 року за №24 [PERSON] , знаходиться під наглядом сімейного лікаря КНП «ЦПМСД №1» м.Кропивницького та на момент огляду даних за терапевтичну патологію не виявлено (а.с.12). Довідкою КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» Психоневрологічне диспансерне відділення м.Кропивницький від 15.05.2022 року [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не зверталася (а.с.12). Відповідно сертифікату про проходження профілактичного наркогологічного огляду серії 10ААЖ №890089 [PERSON] наркологічних захворювань не виявлено (а.с.13). Згідно довідки від 08.08.2022 року №АНТ00000003 [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АНТАР-ДЕКОРТ» з 01.06.2021 року і на даний момент займає посаду директора та отримує заробітну плату (а.с.14). Згідно рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Бобринецької міської ради від 07.07.2023 року за №41 у зв`язку з відсутністю відомостей щодо фактичного місця проживання [PERSON] та неможливістю встановити батьківських обов`язків відносно дитини, надання висновку органу опіки та піклування Бобринецької міської ради щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно дитини [PERSON] є неможливим (а.с.53). Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради №1006 від 14.11.2023 року затверджено висновок органу опік та піклування при виконавчому комітеті Кропивницької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.112-114). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що знайома з позивачем та відповідачем, останній раз бачила відповідача, коли дитині було п`ять місяців. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні доньки, не піклується про неї та про її здоров`я. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який суду показав, що являється хрещеним батьком дитині [PERSON] та вказує, що відповідач жив з позивачкою спільно однією сім`єю, але після її народження покинув сім"ю та припинив виховання дитини, й взагалі не цікавиться її життям, при цьому позивачка повністю забезпечує дитину всім необхідним. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі № 243/13192/19-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Надані стороною позивача докази є підтвердженням того, що позбавлення батьків батьківських прав відповідача є доцільним, оскільки він допустив свідоме нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків, передбачених законом щодо виховання дитини, тотму суд, з урахуванням інтересів дитини, приходить до висновку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат такого рішення у майбутній долі малолітньої доньки [PERSON] та вважає, що в такий спосіб будуть захищені її права та інтереси. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Але, оскільки судовим наказом Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18.02.2022 року у справі №405/666/22 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] вже стягнено аліменти з відповідача, тому відсутні підстави для застосування ч.3 ст.166 СК України. Відповідно ст.169 СК України, суд також роз`ясняє, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved