Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1998 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис №1275. В шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з моменту припинення шлюбних відносин повнолітні діти проживають окремо, а малолітня дочка проживає з ним. У подружжя відсутній спільний бюджет та відсутнє виконання взаємних прав і обов`язків. Причиною цього стало відсутність спільного проживання, нерозуміння один одного, різні погляди на життя. Шлюб існує формально. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просив розірвати та стягнути з відповідача в його користь сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що шлюб\~між сторонами\~укладений21 листопада 1998 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області , про що було складено відповідний актовий запис №1275, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 15.08.2019 року (а.с. 6). В шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.08.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1073,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved