Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 87591 від 03.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 44235,03 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». В обґрунтуванні позовної заяви вказала, що 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №87591 щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 44235,03 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Єдиний кредитний договір на споживчі цілі, який укладав позивач був укладений з ПАТ «Платинум Банк» 16.04.2021. Даний договір укладався в простій письмовій формі. Строк позовної давності за даним договором сплив 02.05.2019. Крім того, відповідачем під час оформлення виконавчого напису не було надано жодного належного та допустимого доказу того факту, що позивачем були отримані грошові кошти, та існує безспірна заборгованість. Натомість з невідомих причин, без будь якого повідомлення приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинилася нотаріальна дія - виконавчий напис, за яким підлягає безумовному стягненню з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 44235,03 грн. Про факт наявності виконавчого напису позивач дізнався лише в 2023 через застосунок «Дія» з постанови державного виконавця ВП №66549937 від 17.08.2021, яка на адресу позивача не надсилалася. Також приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. 17.08.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66549937 з примусового виконання вказаного виконавчого напису від 03.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., а також 22.02.2022 року постанову про арешт коштів боржника. Тому вважає, що вищезазначений виконавчий напис № 87591 від 03.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. є протиправним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з моменту вчинення, оскільки його вчинено приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Також позивачка [PERSON] просила судові витрати, які складаються з 6000,00 грн на надання правничої (правової) допомоги покласти на відповідача. Зазначені судові витрати позивачка очікує понести на підставі договору між нею адвокатом Ковальчуком О.М. від 01.08.2023 № 23/08-1. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 3). В судовому засіданні в режимі відео конференції приймав участь її представник - адвокат Ковальчук О.М., який позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Крім того,зазначив, що сума коштів відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та не підлягає зменшенню за клопотання відповідача, яке є необґрунтованим. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до суду свого представника не направив, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Судову повістку отримано 23.10.2023. 09.11.2023 року до суду надійшла заява від директора ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г., згідно якої відповідач позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Крім того, просить зменшити заявлені витрати на оплату правничої допомоги, оскільки вважає, що справа не є складною, типовою, не потребує великих часових затрат. Також звертає увагу, що позивачка не зверталась до відповідача з метою врегулювання спору. Просив врахувати поведінку відповідача у справі, який позов визнає та не здійснює будь-яких дій, направлених на витрачення додаткових ресурсів для постановлення рішення у справі, а також не вчиняє дій, направлених на затягування розгляду справи, чим сприяє пришвидшенню розгляду справи. У зв`язку вважає, що відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 1000 гривень. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Судову повістку отримала особисто 20.10.2023. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №87591 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому ТОВ «ФК «БізнесФінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 20140730-Г від 30.07.2014, відступлено право вимоги за кредитним договором № 2029/4271ВСL1А від 16.04.2013, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та стягнуто з [PERSON] за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно, суму у розмірі: 20311,67 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6223,67 грн - заборгованість за відсотками та комісією; 17649,69 грн - заборгованість за пенею; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 44235,03 грн. (а.с. 6). Згідно кредитного договору зі страхування життя позичальника № 2029/4271ВСL1A від 16.04.2013 ПАТ «Платинум Банк» з однієї сторони та [PERSON] , як позичальник з другої сторони та ПрАТ «Ренесанс Життя» (страховик) уклали даний договір. За даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. За даним кредитним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове користування на наступних умовах: а) сума кредиту -23600,00 грн; б) строк кредитування - 36 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користуванням кредитом - 20000,00 % річних; г) комісія за надання кредиту 0,00 грн; д) комісія за обслуговування кредиту - 342,00 грн; е)цільове призначення - поточні потреби; ж) дата повернення кредиту 02.05.2016 (а.с. 7) 17.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66549937 з примусового виконання виконавчого напису № 87591 від 03.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 44235,03 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (а.с. 8-9). 22.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №66549937 з примусового виконання виконавчого напису № 87591 від 03.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 44235,03 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (а.с. 10-11). Відповідно до ст.87 Закону України«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (даліПорядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п.3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору зі страхування життя позичальника №2029/4271ВСL1А від 16.04.2023, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» з однієї сторони та [PERSON] , як позичальник з другої сторони та ПрАТ «Ренесанс Життя» (страховик) (а.с. 7). Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально. Матеріали справи не містять копії нотаріального посвідченого договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, на підтвердження наявності заборгованості та її розміру. Відсутні будь-які документи з яких би вбачалося, що з дня виникнення у стягувача права вимоги минуло не більше трьох років до звернення з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Відсутні відомості щодо направлення боржнику повідомлення (письмової вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису) на підтвердження безспірності заборгованості. Також матеріали справи не містять документів про направлення боржнику повідомлень про зміну стягувача. З викладених обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. В ч.1 ст.142 ЦПК України, закріплено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем подана заява про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 50 відсотків судового збору, що дорівнює на час подачі позову 536,80 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу Статею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18). Так позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 6 000 грн., на підтвердження понесених ним витрат надано витяг з Договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/08-1 від 01.08.2023, акт № 1 наданих послуг до договору від 11.08.2023. Вартість послуг адвоката Ковальчук О.М. за договором становить 6000,00 грн. та складається з наступних послуг: усна консультація з вивченням документів (попередня), - вартість 1000,00 грн.; підготовка позовної заяви - 5000,00 грн. Отже,

Outcome: approved