Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

12.09.2023 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Бахмацької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири. Згідно з ухвалою від 13.09.2023 вказана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків. 18.09.2023 [PERSON] (далі - Позивачка) до суду подано позовну заяву у новій редакції до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на 1/2 частину квартири, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] (далі - Третя особа). Вимоги позову мотивовані тим, що Позивачка є власницею 1/4 частини квартири, розташованої в [ADDRESS] . Також, власницею 1/4 частини вказаної нерухомості є Третя особа, яка доводиться Позивачці онукою. Разом з тим, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1994 власницею 1/2 частини квартири є [PERSON] , яка померла [INFO] і спадкоємці після смерті якої не встановлені. У вказаній квартирі ніхто не зареєстрований, однак з 2007 року у ній постійно проживає Позивачка, володіє всією квартирою, у тому числі спірною її частиною, доглядає за нею, сплачує рахунки за електроенергію, здійснює поточний ремонт. Оскільки Позивачка більше 10 років добросовісно та відкрито володіє квартирою вцілому, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної нерухомості у порядку набувальної давності. Згідно з ухвалою суду від 18.09.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.10.2023. 05.10.2023 підготовче провадження у справі було закрито і справу призначено до розгляду по суті на 31.10.2023. 31.10.2023 розгляд справи був відкладений до 28.11.2023 у відповідності до положень п.2 ч.2 ст.233 ЦПК України. У судове засідання учасники справи не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник Позивачки позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, Відповідач відзиву на позов, а Третя особа пояснень щодо позову - не подали, Третя особа проти задоволення позову не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданим 14.07.1994 органом приватизації Конотопської Південно-Західної залізниці згідно з розпорядженням від 12.07.1994 №37, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на праві приватної власності належить квартира, приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.7, 33). З витягу з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вказана квартира складається з веранди площею 7.5 м2, кухні площею 17.3 м2, кімнати площею 17.1 м2, комори площею 2.2.м2 та кімнати площею 20.5 м2 (а.с.14-15, 40-41). Позивачка та Третя особа є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] і прийнявши спадщину, у тому числі у виді однієї другої частини двокімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS] , отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом кожна на свою частину спадкового майна та зареєстрували своє право власності на нього (а.с.8-9, 34-35, 36, 47). Відповідно до довідки №321 від 08.05.2020, виданої Прилуцьким МБТІ, станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2007), [PERSON] (1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2007) та за [PERSON] (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.07.1994 №2657) (а.с.16, 42). З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29.10.2020 №00028348591 вбачається, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] , яка виходячи з копії виписки Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області від 06.04.2020 №02-10-106 була зареєстрована у вищевказаному селі. Однак відомості про [PERSON] в обліках Барського РВ УДМС України у Вінницькій області відсутні (а.с.10-11, 12, 13, 37, 38, 39). Отже, власниця 1/2 частини квартири - [PERSON] померла до того, як отримала право власності на вказану частину нерухомості. При цьому, на момент смерті вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Місце проживання Позивачки зареєстроване в [ADDRESS] (а.с.46). Разом з тим, згідно з довідкою вуличкому вулиці Деповської м.Бахмач від 06.11.2023, [PERSON] з 2007 року по даний час постійно проживає за адресою: [ADDRESS] ; за період проживання [PERSON] доглядає за вищевказаною квартирою, здійснює її поточний ремонт, сплачує рахунки за комунальні послуги, прибирає прибудинкову територію (а.с.75). З довідки від 18.09.2023, виданої ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» на ім`я [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] заборгованість за споживання електричної енергії відсутня (а.с.48). Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ч.1 ст.344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15, 16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України. Тобто, об`єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст.344 ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи з обставин даної справи, Позивачка більше 10 років безперервно відкрито та добросовісно володіє 1/2 частиною квартири, розташованої в [ADDRESS] і вимог до неї про повернення вказаного майна жодна особа не заявляла. При цьому, власниця вказаної 1/2 частини квартири - [PERSON] померла до того, як на її ім`я був виданий відповідний правовстановлюючий документ, вона у вказаній квартирі не проживала і не була зареєстрована, відомості про її спадкоємців відсутні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивачки та визнання за нею в порядку набувальної давності права власності на 1/2 частину квартири, розташованої в [ADDRESS] .

Outcome: approved