Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] , за участю заінтересованої особи\~Козівської селищної\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1987 року, видане на підставі рішення виконкому Козівської районного Ради народних депутатів № 203 від 20 жовтня 1987 р. «Про оформлення права власності на житлові будинки» невірно вказано ім`я її матері як « [PERSON] » замість « [PERSON] », а тому дана розбіжність позбавляє заявника можливості прийняти спадщину за заповітом. З підстав, наведених у заяві, з метою оформлення належним чином спадкових прав в нотаріальній конторі після смерті її баби, заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1987 року, видане на підставі рішення виконкому Козівської районного Ради народних депутатів № 203 від 20 жовтня 1987 р. «Про оформлення права власності на житлові будинки». У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак подав відзив, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника та при прийнятті рішення покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду закрито провадження в частині заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявника, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1987 року, видане на підставі рішення виконкому Козівської районного Ради народних депутатів № 203 від 20 жовтня 1987 р. «Про оформлення права власності на житлові будинки», посвідчено, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5-ти членів, головою якого є [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.07.1998 Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1977, заповіту від 19.12.2014, посвідченого секретарем Дибщенської сільської ради Козівського району Тернопільської області та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.09.2022 Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), встановлено, що ім`я померлої баби заявника зазначено як « [PERSON] ». Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 20.10.2023 було відмовлено заявнику [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із розбіжностями, які були виявлені в імені померлої особи. Згідно довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 39 від 19.09.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , і [PERSON] є одна і та сама особа. Заявник як на підставі наведених вище обставин, просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа,\~у зв`язку\~із невірним\~написанням імені\~її померлої\~баби в\~даному свідоцтві,а тому дана розбіжність позбавляє заявника можливості прийняти спадщину за заповітом. Суд погоджується з такими аргументами заявника, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено частиною 1\~статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.\~Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. ч. 1 ст. 315 ЦПК\~і не є вичерпним. Як зазначено у пункті 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.1 постанови від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з частиною 1\~статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1987 року, є необхідність в оформленні заявником [PERSON] належним чином спадкових прав в нотаріальній конторі після смерті її баби. За таких обставин, беручи до уваги той факт, що існує розбіжність в написанні імені померлої [INFO] [PERSON] у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1987 року, яке не збігається\~з її\~ім`ям,\~зазначеним у\~її свідоцтві\~про народження\~та в\~паспорті, що позбавляє заявника можливості прийняти спадщину за заповітом після її смерті, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд дійшов висновку, що заява є підставною, обґрунтованою, а факт належності правовстановлюючого документа заявнику [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved