Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 24.09.2018 в загальному розмірі 45862,30 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що \~ [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 24.09.2018 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Також свідченням приєднання відповідача до угоди, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору станом на 04.04.2023 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 45862,30 грн., яка складається з наступного: 37844,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8017,70 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді від 19.09.2023 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та наданням відповідачу строку на подання відзиву. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в клопотанні, долученому до позовної заяви зазначив про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. 25.10.2023 р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Великановим М.О. подано відзив на позовну заяву, який містить заперечення на нього. Наводить аргументи про те, що Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «Приватбанк», містить лише дату підписання відповідачем анкети заяви не містить жодної інформації про отримання відповідачем певної кредитної картки, у тому числі інформації про дату отримання відповідачем кредитної картки конкретного типу та розміру мінімального обов`язку платежу. У витязі з Умов та Правил надання банківських послуг, відсутні відомості про те, що факт отримання клієнтом кредитної картки та/або укладення кредитного договору можуть підтверджуватись довідками банку або виписками з рахунку клієнта, що свідчить про те, що між позивачем та відповідачем не укладався договір про надання банківських послуг та/або банківського рахунку та /або кредитний договір. Просить у позові відмовити. 08.11.2023\~р.\~представником позивача\~на адресу\~суду надіслано\~відповідь на\~відзиввідповідно\~до якого,\~відповідач [PERSON] \~підписавши 24.09.2018\~р.\~Заяву №б/н\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг,\~ ознайомилась\~та погодилась\~з Умовами\~та Правилами\~надання банківських\~послуг,\~втому числі\~з \~Умовами та\~Правилами обслуговування\~по платіжним\~карткам ,\~розташованими на\~сайті банку www.privatbank.ua,\~https:// client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. На підставі Договору про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , на який встановлено кредитний ліміт, ключем до карткового рахунку є пластикова кратка, яку отримала відповідач та мобільний телефон , який вказаний відповідачем в Заяві. З Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку 3,6 % , вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Відповідач не зверталась до Банку з непогодженням з Умовами та правила надання банківських послуг та тарифів банку, вартості кредиту та паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжувала користуватись карткою , а отже з ними погодилась. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, бо інакше в відповідач не мала би взагалі технічної можливості користуватися кредитною карткою жодним чином. Відповідно до виписки про рух коштів по картці відповідача за весь час користування карткою, було проведено поповнення карткового рахунку, що свідчить про те, що відповідач усвідомлювала, що винна Банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. Представник позивача вважає є правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості в повному обсязі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2018 [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно вказаної анкети-заяви, відповідач надала згоду, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Банку. У зв`язку із цим, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що не підписувала Умови та Правила надання банківських послугу Приватбанку, адже відповідачем підписано анкету-заяву, у якій вказано про ознайомлення та погодження відповідача із відповідними Умовами та Правилами банку. Згідно з довідки позивача відповідачу надано за вищевказаним кредитним договором кредитні картки: картка Універсальна із терміном дії до 07/22, картка Універсальна Gold із терміном дії до 10/22. При цьому, у заяві позичальника [PERSON] зазначено лише узагальнену інформацію щодо кредитних карт: «Універсальна» та «Універсальна GOLD», однак інформації яка саме кредитна картка надається позичальнику та відповідно узгодження з [PERSON] відсотків по конкретній картці, така заява не містить. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки Універсальна оформленої на відповідача було встановлено у розмірі 0,00 грн із збільшенням до 50000,00 грн. станом на 15.11.2019 року. Разом із тим, у матеріалах справи містяться витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Універсальна Contract, Універсальна Gold. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно з наданого банком розрахунку за [PERSON] рахується заборгованість станом на 04.04.2023 року у розмірі 45862,30 грн., яка складається з наступного: 37844,60 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8017,70 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1\~ст.638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг") до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомст.634цього\~Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1ст.1048\~ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ч.1\~ст.1050ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625,1048\~ЦК України позивач не пред`явив. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору». Так, на підтвердження позовних вимог позивач додав розрахунок заборгованості, виписка по рахунку, заява, довідка про зміну умов кредитування, паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт. Попри те, суд критично оцінює доказ доданий до матеріалів справи, а саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виходячи з наступних мотивів. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить умови кредитування для різних кредитних продуктів Універсальна, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» по кредитним картках із зазначенням\~різних розмірів відсоткової ставки (3,0%, 2,5,%, 1,7% 2,5%).\~З 01 вересня 2014 року та в подальшому із 01 квітня 2015 року змінено процентну ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold». Таким чином, зазначена в цьому витязі інформація має тимчасовий характер та може змінюватись позивачем. Отже, враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання про те, що із поданого витягу із Тарифу обслуговування кредитних карт не встановлено який саме тип кредитного продукту, сплату процентів за користування кредитними коштами відповідачем прийняті, як і не містить такої інформації вищевказана анкета-заява з посилання на Тарифи , як складову договору. При цьому суд звертає увагу, що наданий на підтвердження умов кредитування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписано. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що аналізований доказ не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки, яка погоджена сторонами при укладенні договору та можливості її збільшення, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору щодо відсоткової ставки, а відтак суд не бере до уваги цей доказ. Також слід звернути увагу на те, що п.7 Паспорту кредиту до Договору про надання банківський послуг bank», відповідач була повідомлена про наявне в неї право відмовитись від договору про споживчий кредит , шляхом подання Банку відповідної заяви, від отриманого споживчого кредиту протягом 14 календарних днів з моменту його отримання в порядку та умовах , визначених ЗУ «Про споживче кредитування» , однак відповідач таким правом не скористалась, що свідчить про те , що всі умови та правила її цілком влаштовують і вона з ними погоджується. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. З виписки\~прорух коштів по картці відповідача за весь час користування карткою, також вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, нею було проведено поповнення карткового рахунку, що свідчить про те, що відповідач усвідомлювала, що винна Банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком наданим позивачем. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 37844,60 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, а щодо частини вимог про стягнення відсотків слід відмовити за недоведеністю. Доводи відповідача наведені у відзиві на позов спростовані встановленими у справі даними, а також не доведені зі сторони відповідача жодними належними та допустимими доказами у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, а тому такі суд оцінює критично та не бере до уваги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь, позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial