Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] , через представника адвоката Білу Р.В. звернувся до суду з позовом до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» (далі ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про відшкодування шкоди, Позовна заява\~мотивована тим,\~що 30.12.2021\~водій [PERSON] \~керуючи технічно\~справним автомобілем\~марки «МЕRСEDES\~BENZ\~МL\~350»\~з державним\~номерним знаком\~ [NUMBER] ,\~неподалік від\~будинку №14\~по вулиці\~Будівельників в\~м.\~Шаргород Жмеринського\~району,\~з урахуванням\~дорожніх умов,\~не вибрав\~безпечну швидкість\~керованого ним\~транспортного засобу,\~здійснюючи маневр\~обгону,\~не врахував\~дорожню обстановку,\~не впорався\~з керуванням\~та здійснив\~зіткнення із\~автомобілем марки\~«ОРЕL СОМВО» з державним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті\~дорожньо-транспортної\~пригоди водій\~автомобіля марки\~«ОРЕL СОМВО» з державним номером [NUMBER] [PERSON] , відповідно до висновку експерта №5 від 30.03.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки - перелому 3, 4 ребер справа по середньо-ключичній лінії, забою правої легені, закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку, субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку без компресійно-дислокаційного синдрому (об`ємом приблизно 100 мл.), саден - в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, на чолі, на середній третині лівої гомілки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 день. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «МЕRСEDES BENZ МL 350» з державним номерним знаком [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ6723223 з лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну у розмірі 130\~000 грн та 260 000 гривень за шкоду заподіяну життю і здоров`ю. 19 січня 2022 року [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» про настання\~страхового випадку\~та подав\~заявуна виплату страхового відшкодування. Згідно зі ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі\~настання страхового\~випадку страховик\~у межах\~страхових сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує в\~ установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами п. 23.1. ст. 23 вказаного Закону України - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. На лікування [PERSON] витратив18 452,80 грн. В результаті ДТП він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, відповідно до чого на підставі акту огляду МСЕК №1112 йому встановлено другу групу інвалідності. Отже страхова компанія має відшкодувати йому витрати за лікування та здійснити одноразову виплату в розмірі 18 мінімальних заробітних плат. Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 30.12.2023 встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 6500 грн. В даному випадку одноразова виплата становить 6500 х 18= 117000 грн. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо- транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. За змістом п. 23.1. ст. 23 Закону шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням - 18 452,80 грн. шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим -117 000,00грн., що в сумі становить 135 452,80 кон. Розмір страхового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу внаслідок ушкодження здоров`я складає 6772,64 грн. (135452,80 грн. х 5%). Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача внаслідок ДТП становить 142225,44 гривень, і підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА». 10.08.2022 [PERSON] було направлено на електрону адресу відповідача всі документи щодо лікування, інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я, заяву, повідомлення, квитанції, чеки та ухвалу суду від 30 травня 2022 року. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Листом від 15.08.2022 ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Період прострочення грошового зобов`язання становить з дня відмови у виплаті страхового відшкодування до дати подання позовної заяви і складає 63124,72 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Позивач вважає відмову безпідставною та неправомірною, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо проведення перевірки підстав не виплати страхового відшкодування по ДТП від 30.12.2021. Національним банком України рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. Таким чином [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» на його користь 205350,16 грн. та судові витрати на надання правничої допомоги. Позивач [PERSON] \~у судовому\~засіданні та\~його представник\~адвокат Біла\~Р.В.,яка приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» адвокат Залевська Н.С., яка приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнала, вказуючи, що третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] відшкодував [PERSON] шкоду завдану внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 30.12.2021, що підтверджується ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022, яка набрала законної сили 08.06.2022. При цьому компенсаційні витрати не були погоджені зі Страховиком. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що при звільнені його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закриття провадження у справі за примиренням з потерпілим [PERSON] він попросив останнього повідомити суду, що ним відшкодована заподіяну йому шкода, хоча в дійсності коштів за лікування та будь яких інших виплат потерпілому [PERSON] він не здійснював. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 03.08., 07.08.2023 від представника позивача [PERSON] адвоката Білої Р.В. до суду надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції (а.с.74, 91 - 93). 10.08.2023 від представника відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» адвоката Залевської Н.С. до суду надійшло письмове клопотання про відкладення судового засідання та участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.116 124). 14.08.2023 від представника відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» адвоката Залевської Н.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.130 - 144). 22.08.2023 від представника відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» адвоката Залевської Н.С. надійшла заява про заміну представника під час участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.158 - 162). 01.09.2023 від представника позивача [PERSON] адвоката Білої Р.В. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.164 - 177). 17.11.2023 від представника позивача [PERSON] адвоката Білої Р.В. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку штрафних санкцій (а.с.194 202). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 14.07.2023 позовну заяву [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Біла Р.В. до ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» про відшкодування шкоди прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а. с. 68 - 69). Ухвалою суду від 03.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Білої Р.В. про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с.79). Ухвалою суду від 07.08.2023 визначено участь представника позивача [PERSON] адвоката Білої Р.В. у розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с.113 114). Ухвалою суду від 11.08.2023 визначено участь представника відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» адвоката Залевської Н.С. у розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с.127 128). Ухвалою суду від 17.10.2023 до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] (а.с.183 184). У судовому засіданні 20.11.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про приєднання до матеріалів справи письмових розрахунків штрафних санкцій, наданих представником позивача [PERSON] адвокатом Білою Р.В. (а.с.194 202). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин У цій справі суд встановив, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] ,\~30.12.2021\~\~приблизно\~о 14\~годині\~30\~хв.,\~керуючи,\~згідно\~з\~висновком експерта\~№СЕ-19/102-22/162-ІТ\~від\~30.03.2022, технічно справним автомобілем марки «MERCEDES BENZ ML 350» з державним номерним знаком [NUMBER] , що на підставі реєстраційного свідоцтва [NUMBER] належить йому, їдучи неподалік від будинку [ADDRESS] в напрямку від вул. Героїв Майдану до вул. Ватутіна, з урахуванням дорожніх умов, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, здійснюючи маневр обгону, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення із спеціалізованим легковим автомобілем Меддопомога - В марки «OPEL COMBO» з державним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власником якого є КНП «Шаргородський центр ПМСД» Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «OPEL COMBO» з державним номером [NUMBER] [PERSON] , відповідно до висновку експерта №5 від 30.03.2022, отримав тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки перелому 3, 4 ребер справа по середньо-ключичній лінії, забою правої легені, закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку без компресійно-дислокаційного синдрому (об`ємом приблизно 100 мл.), саден в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, на чолі, на середній третині лівої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, оскільки спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні. Відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/102-22/5667-ІТ від 09.05.2022, в дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля марки «MERCEDES BENZ ML 350» з державним номерним знаком [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, при цьому невідповідність вимогам п.п.10.1, 12.1 Правил Дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Станом на дату ДТП, відповідальність водія «MERCEDES BENZ ML 350», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] за шкоду спричинену майну, здоров`ю та або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за Полісом обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.203111391 від 11.03.2021 (далі - Поліс ОСЦПВВНТЗ), Строк дії Полісу ОСЦПВВНТЗ з 12.03.2021 по 11.03.2022. Полісом ОСЦПВВНТЗ встановлений розмір страхової суми - ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого 260\~000 грн., за шкоду заподіяну майну 130\~000 грн., розмір франшизи 2 600,00 грн.\~ (а.с.141). У період дії даного Поліса ОСЦПВВНТЗ потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» із заявою від 19.01.2022, в якій повідомляв, що 30.12.2021 у м. Шаргород сталася ДТП за участю автомобіля «ОРЕL СОМВО», реєстраційний номер: [NUMBER] , та застрахованого ТЗ під керуванням водія [PERSON] . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. У заяві [PERSON] просив відповідача виплатити страхове відшкодування та повідомляв обставини дорожньо транспортної пригоди (а.с. 24 27). Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 задоволено заяву потерпілого [PERSON] від 30.05.2022 про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності та заяву обвинуваченого [PERSON] про закриття кримінального провадження в порядку ст.46 КК України . [PERSON] \~від кримінальної\~відповідальності за\~ч.1\~ст.286\~КК України\~звільнено \~на підставі\~ст.46\~КК України,\~у зв`язку\~з примиренням\~винного з\~потерпілим,\~кримінальне провадження\~закрито.\~Ухвала суду\~набрала законної\~сили 08.06.2022\~(а.с.14\~ 23). Згідно з положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Підставою для прийняття судом рішення про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стали взаємні заяви потерпілого [PERSON] та обвинуваченого [PERSON] , згідно яких на час постановлення ухвали суду (30.05.2022), [PERSON] претензій майнового характеру до [PERSON] не мав у зв`язку з відшкодуванням завданих збитків. Вказана обставина була вирішальною для суда і зобов`язувала суд звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити, у зв`язку з наявністю підстав, передбачених у ст.46 КК України. Згідно з положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже ухвала Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 відповідно до якої, станом на дату її постановлення, [PERSON] відшкодував потерпілому [PERSON] , заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду є обов`язковою для суду при розгляді даного цивільно правового спору, що виник між Олійником ВТ та ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА». В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій спеціалізованого легкового автомобіля Меддопомога - В марки «OPEL COMBO» з державним номером [NUMBER] [PERSON] , власником якого є КНП «Шаргородський центр ПМСД» Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, відповідно до висновку експерта №5 від 30.03.2022, отримав тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки перелому 3, 4 ребер справа по середньо-ключичній лінії, забою правої легені, закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку без компресійно-дислокаційного синдрому (об`ємом приблизно 100 мл.), саден в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, на чолі, на середній третині лівої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, оскільки спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні. Відповідно до виписки з акта огляду медико соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 070567 від 28.06.2022 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності безстроково. Ступінь втрати професійної працездатності становить 70 відсотків (наказ №420 від 05.06.2012 табл.1 п.1.7 - 30%, табл. 2.1. п. 7 - 40%. Причина втрати професійної працездатності нещасний випадок на виробництві. Дата встановлення страхового випадку - 30.12.2021 (а. с. 175 176). Після встановлення [PERSON] ступеня втрати працездатності (70%), останній, до заяви про виплату страхових відшкодувань та документів, поданих відповідачеві 19.01.2022 надав документи про встановлення йому 28.06.2022 Жмеринською міжрайонною МСЕК другої групи інвалідності. Вказаних фактів у судовому засіданні не заперечувала представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» - адвокат Залевська Н.С., при цьому пояснила суду, що не може вказати дати отримання документів від [PERSON] про встановлення другої групи інвалідності у зв`язку з стійкою втратою працездатності в результаті настання страхового випадку та ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022, у зв`язку з втратою частини документів через військову агресію російської федерації проти України та оголошенням воєнного стану. Листом № 804-31 від 15.08.2022 ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що [PERSON] компенсував завдану йому шкоду з посиланням на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 (а.с.61). 31.08.2022 позивачем [PERSON] було направлено до Національного банку України скаргу на неправомірні дії ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» у зв`язку з відмовою у виплаті страхового відшкодування по його заяві від 19.01.2022. З відповіді НБУ від 26.09.2022 вбачається, що Страховиком було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що [PERSON] компенсував завдану [PERSON] шкоду. В результаті перевірки скарги НБУ встановив, що Страховиком на перевірку не надано документів відповідно до яких визначено реальний розмір заподіяної [PERSON] шкоди та згідно з яким визначено, який саме розмір відшкодування отримав він від [PERSON] та, що він (розмір) в повному обсязі покриває завдану шкоду, передбачену п.23.1 ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того зазначена у листі від 15.08.2022 №804 31 підстава для відмови не передбачена статтями 32 та/або 37 вказаного Закону, а рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування є невмотивованим. З отриманих від Страховика документів, Національним банком вбачаються ознаки порушення законодавства у сфері фінансових послуг, а саме абзаців першого третього пункту 36.2 статті 36 ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» щодо невиконання Страховиком обов`язку, у визначені Законом строки прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, або з підстав визначених статтями 32 та/або 37 вказаного Закону прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (а.с.62 65). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Частиною першою статті 2\~ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з п. 6 ч. 1 ст.3 ЦК\~ України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України №2» від 08.04.2010 наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, у судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). При цьому\~суд враховує\~позиції ЄСПЛ\~щодо аргументації\~судових рішень,\~закріплені,\~зокрема в\~рішенні «Бендерський\~проти України»\~від 15.11.2007,\~в якому\~наголошується,\~що «право\~може вважатися\~ефективним,\~тільки,\~якщо зауваження\~сторін насправді\~«заслухані»,\~тобто належним\~чином вивчені\~судом (п.33\~рішення від\~21.03.2000\~у справі\~«Дюлоранс проти\~Франції»;\~пп.\~32\~ 35\~рішення від\~07.03.2006\~у справі\~«Донадзе проти\~Грузії»). Частиною 3\~ст.\~12,\~ст.ст.\~76\~-\~81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст.ст. 81-89 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст. 15, ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди В силу ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За правилами ч.ч. 1, 2\~ст. 1167 ЦК України\~ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, та незалежно від вини фізичної або юридичної особи, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частиною 2\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України\~урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно з ч. 1\~ст.\~999\~ЦК України законом\~може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 7 ЗУ «Про страхування»\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон). Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. У ст.3 цього Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Ст. 5 Закону\~ встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно - правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі\~ст. 6 Закону \~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Дорожньо-транспортна пригода відповідно до визначення наведеного у\~Законі\~це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. За приписами ч.2 ст.\~9\~Закону України\~«Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до\~ст. 22 Закону\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Відповідно до\~ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним. За правилами\~ ст.26\~Закону шкода,\~пов`язана із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до\~Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Згідно зі\~ст.\~26-1\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що у страховика виникає обов`язок відшкодувати моральну шкоду, передбачену ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~лише у разі проведення потерпілому страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі поданої ним заяви, та у розмірі 5 % саме від такої страхової виплати, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю. У разі не проведення страховиком потерпілому страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, в такого страховика не виникає обов`язку щодо відшкодування моральної шкоди, передбаченої положеннями ст. 26-1 приведеного Закону. Близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 553/3281/14-ц (провадження № 61-13806св18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17 провадження № 14-95цс20) звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений ст. 26-1 та п. 27.3 ст. 27 Закону. Відповідно до пункту 35.1.\~ст.\~35\~Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Така заява подана відповідачу 19 січня 2022 року. Пунктами 36.1 і 36.2\~ст.\~36\~Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial