Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Рішенням Рівненського міського суду від 31 жовтня 2023 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовлено. 07.11.2023 року представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат по оплаті на професійну правничу допомогу. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано: 1)копію Договору про надання правової допомоги №1/2 від 22.05.2023 року укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Іващенко Ірини», 2)Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №1/2 від 22.05.2023 р. в якому вартість послуг зазначена: за складання та подачу відзиву на позовну заяву у справі №569/6616/23 у розмірі 2000 грн.; складання та подача клопотання про витребування доказів у справі №569/6616/23 у розмірі 500грн.; складання та подача заяви про доручення доказів до матеріалів справи №569/6616/23 у розмірі 500грн.; участь у судовому засіданні за 1 судове засідання 500 грн. 3)Акт приймання-передачі послуг від 06.11.2023 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Іващенко Ірини», в якому загальна вартість винагороди Адвокатського бюро склала 5000грн. 4)Квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН1049 від 06.11.2023 року на суму 3000грн., 5)Квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН2354 від 22.05.2023 року на суму 2000грн. Тобто, представником відповідача надано всі необхідні документи, які передбачені ч.3 ст.137, ст. 141 ЦПК та в термін відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений представником на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги, які відповідач понесла підлягають до задоволення, а саме стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved