Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач Хотинська міська рада, як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява пред`явлена в інтересах малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , який внаслідок малолітства не може сам здійснювати захист своїх прав, тому потребує стороннього захисту, зокрема із боку органів опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до вимог частини 2 стані 170 Сімейного кодексу України службою у справах дітей Хотинської міської ради повідомлено Дністровську окружну прокуратуру про відібрання малолітньої дитини [PERSON] у матері [PERSON] , жительки м. Хотин, Дністровського району. Чернівецької області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] - [PERSON] є його матір`ю, [PERSON] - його батьком. Батько дитини - [PERSON] - помер. Вказують, що 23.06.2022 року близько 20:00 години надійшло повідомлення від старшого інспектора з ЮП СП Дністровського РВП О. Руснака про те, що за адресою [ADDRESS] перебуває малолітня дитина, мати якої впродовж декількох днів вживає алкогольні напої. Комісія в складі спеціаліста служби у справах дітей Хотинської міської ради, завідувача відділення соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради та працівників правоохоронних органів здійснили виїзд за вказаною адресою. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 23.06.2022 року встановлено, що санітарний етан квартири на низькому рівні (кімнати брудні, закидані купами несвіжого одягу, присутній неприємний запах сигарет та алкоголю), продукти харчування відсутні, умов для повноцінного зростання та виховання дитини немає. Також за зовнішніми ознаками мати дитини - [PERSON] перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, не могла чітко висловлювати свою думку та пояснити ситуацію, яка склалася. Малолітній [PERSON] постійно плакав. Мати була не в змозі здійснювати належний догляд та допомогти дитині. За результатами акта проведення оцінки рівня безпеки дитини обставини, в яких перебував малолітній [PERSON] , загрожували його життю та здоров`ю, і у зв`язку з цим була викликана швидка медична допомога та в супроводі медичного працівника дитину було доставлено до закладу охорони здоров`я КП «Хотинська багатопрофільна лікарня» для обстеження. По даному факту на [PERSON] складено адміністративний протокол про адмінправопорушення за невиконання батьківських обов`язків. 29.06.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хотинської міської ради розглянуто питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] , де й вказувалось на недопустимість ухилення від виконання батьківських обов`язків, та неодноразово попереджали про можливість позбавлення батьківських прав і надавалась можливість виправитися. Так в червні 2022 року, після негайного відібрання у матері малолітнього [PERSON] , для повернення дитини матері було рекомендовано пройти курс лікування від алкоголізму та стати на шлях виправлення. Мати - [PERSON] , курс лікування пройшла, дитину повернула, однак на шлях виправлення не стала. Систематично вживає алкогольні напої, не займається вихованням, навчанням та розвитком свого малолітнього сина. Згідно довідок-характеристик Хотинської міської ради № 1123 від 24.06.2022 та № 2247 від 25.07.2023 [PERSON] характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, створює конфлікти в сім`ї, пасивна у вихованні дитини. Службою у справах дітей та відділенням соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради проводилась профілактична робота з даною сім`єю, однак мати малолітньої дитини не вважала за потрібне виправити своє відношення до дитини. За повідомленням відділення поліції № 2 (м. Хотин) громадянка [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки, а саме веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, підтримує сумнівні зв`язки, за що неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за перебування у громадських місцях у п`яному вигляді за неналежне виконання батьківських обов`язків та здійснення завідомо неправдивих викликів поліції (перебуваючи у нетверезому стані). Також вказують, що 21.07.2023 року під час рейдового відпрацювання на вулиці Шевченка було виявлено громадянку [PERSON] , яка перебувала із наявними ознаками алкогольного сп`яніння, разом з нею перебував її малолітній син [PERSON] , [INFO] . Сама [PERSON] перебуваючи у нетверезому стані, поводила себе неадекватно, не могла чітко висловлювати свою думку, аналізувати свою поведінку та здійснювати догляд за малолітньою дитиною, тобто не могла належним чином виконувати батьківські обов`язки. За результатами акта проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітній [PERSON] був вилучений із небезпечного середовища та тимчасово влаштований до КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня" для повного медичного обстеження та надання необхідної медичної допомоги. 24.07.2023 року на черговій комісії з питань захисту прав дітей Хотинської міської ради розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері малолітнього [PERSON] - [PERSON] , та прийнято рішення надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наведені факти свідчать про свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання малолітнього [PERSON] йото матір`ю, так як вона не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. На підставі вищенаведеного та з урахуванням інтересів дитини просили прийняти рішення суду, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 29 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 28 вересня 2023 року о 10:00 годині. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 16 жовтня 2023 року на 09:30 годин. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовні заяві, та просив їх задовольнити, оскільки відповідачка свого ставлення до сина не змінила, дитиною не займається і не має наміру в подальшому його виховувати та доглядати за ним. Зловживає спиртними напоями, негативно характеризується, не належно виконує батьківські обов`язки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав не визнає в повному обсязі, просить не позбавляти її батьківських прав відносно малолітнього сина,обіцяє в подальшому належно догляди за сином, дуже сумує за дитиною та просить повернути його. Також зазначає, що пройшла курс лікування від алкоголізму, і зараз приймає таблетки, коли приїхали працівники служби у справах дітей та вилучили у неї дитину, вона трошки перебувала на підпитку так як святкували день народження. Бажає стати на шлях виправлення та виховувати дитину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, пояснив суду, що він перебуває на посаді старшого інспектора з ЮП Дністровського РВП ВП №2 (м. Хотин), та підтверджує той факт, що [PERSON] належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, його вихованням та доглядом не займається, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за розпивання спиртних напоїв а також за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей. Протягом 2022-2023 років комісією із захисту прав дитини [PERSON] було двічі виявлено із явними ознаками алкогольного сп`яніння та згідно оцінки рівня безпеки дитини малолітнього [PERSON] двічі було вилучено із обстановки, що становила загрозу для його життя та здоров`я. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] записані [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.06.2022 року (а.с.6). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2019 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Копією акту про обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини від 23.06.2022 року надано висновок, що матір`ю [PERSON] не створено належних умов для проживання, виховання та розвитку дитини. Повністю відсутній запас продуктів харчування, в квартирі дуже брудно, розкидані речі. На момент обстеження мати вживала спиртні напої в присутності сторонніх осіб (а.с.9). З довідки виданої виконавчим комітетом Хотинської міської ради за №2246 від 25.07.2023 року вбачається, що [PERSON] проживає у місті Хотині без реєстрації, до складу її сім`ї входить син [PERSON] [INFO] (а.с.10). З довідки виданої виконавчим комітетом Хотинської міської ради за №2247 від 25.07.2023 року вбачається, що [PERSON] характеризується із негативної сторони, зловживає спиртними напоями. Інколи до міскої ради надходили скарги від громадян міста на неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків (а.с.11). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, який підписаний головою органу опіки та піклування [PERSON] від 31 липня 2023 року за № 02-13-16-1275, встановлено, що за результатами складання акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, обставини в яких перебував малолітній [PERSON] загрожували його життю та здоров`ю, тому він був вилучений із небезпечної обстановки з тимчасовим поміщенням до лікарні. Службою у справах дітей та відділенням соціальної роботи проводилась тривала профілактична робота з даною сім`єю, однак мати на шлях виправлення не стала, систематично вживає алкогольні напої, не займається вихованням дитини, тому комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] 2020 року народження (а.с.12-13). Як вбачається із довідки КНП «Хотинська БЛ» за №1075 від 28.07.2023 року [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-нарколога Хотинської БЛ з 2022 року, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.с.13а). З довідки КУ «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради від 25.07.2023 року за №98 вбачається, що 21.01.2023 року працівником КУ «ЦНСП» ХМР здійснено оцінку потреб та при складанні акту оцінки потреб виявлено, що мати [PERSON] була з явними ознаками алкогольного сп`яніння та вела себе агресивно на очах у малолітнього сина. Дана поведінка матері носить постійний характер (а.с.14). Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини вбачається, що малолітнього [PERSON] [INFO] вилучено із небезпечного середовища та влаштовано до дитячого відділення лікарні (а.с.17-22). Застосовані норми права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Мотиви та висновки суду. З аналізу добутих у судовому засіданні доказів судом не встановлено, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини, матеріально її не утримує, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, відмовилася від своїх батьківських прав на сина, а навпаки із пояснень наданих в судовому засіданні вбачається, що вона має намір та бажання виховувати сина та здійснювати за ним догляд. Таким чином, при розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, відсутні докази притягнення [PERSON] до відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов`язків. З наявного у матеріалах справи акту обстеження житлово-побутових умов, який складений ще 23 червня 2022 року, та долучених інших доказів судом не вбачається можливим прослідкувати систематичність невиконання відповідачкою своїх батьківських прав, а також свідомого та злісного ухилення від їх виконання. Надані суду докази, не дають підстав вважати, що до відповідачки [PERSON] слід застосувати крайній захід впливу як позбавлення її батьківських прав. Наявність негативної характеристики, та перебування відповідачки на обліку у лікаря-нарколога, акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, де зазначено, що 21.07.2023 року [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місця у присутності малолітньої дитини, не є тими обставинами, які можуть беззаперечно свідчити про злісне ухилення [PERSON] щодо виконання нею батьківських обов`язків. Доказів того, що [PERSON] страждає хронічним алкоголізмом, що є підставою для позбавлення батьківських прав, суду також не надано. Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що на перше місце необхідно ставити якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, потрібними для постановлення рішення. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. При цьому суд бере до уваги те, що відповідач заперечує проти позбавлення її батьківських прав, та цей факт свідчить про її інтерес до дитини. За положенням ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. З наведених підстав суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, разом із іншими доказами по справі, даний висновок має рекомендаційний характер і суд дослідивши інші докази, може не погодитися із цим висновком, оскільки такий висновок не враховує необхідність першочергового забезпечення якнайкращих інтересів малолітньої дитини, 2020 року народження, яка в силу свого малолітнього віку має тісну прив`язку до матері, яка зазначила в судовому засіданні, що любить свою дитину, та бажає її виховувати. Вказала, що інколи вживала алкоголь, однак піклувалася про сина та доглядала за ним. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Також, ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позивачем та його представником не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї: необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дитини, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини не забезпечуватиме інтересів самої дитини. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам стосовно дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого позивач не довів. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов є не обґрунтований та не підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду не знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що не може свідчити про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її дитини на даний час є передчасним, недоцільним і не забезпечуватиме інтересів самих дітей, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю, однак, враховуючи поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, її слід попередити, що у разі продовження такої поведінки вона буде позбавлена батьківських прав. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено відсутні підстави для розподілу судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed