Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

11.09.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора; Запорізька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в обґрунтування якого зазначила наступне. 21 червня 2016 року за життя [PERSON] , яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , було складено заповіт на ім`я позивача [PERSON] на частку цієї квартири, яка належала їй на праві приватної власності. 31 січня 2022 року [PERSON] , було складено заповіт на ім`я відповідача [PERSON] на частку вказаної квартири, яка належала їй на праві приватної власності. [INFO] [PERSON] померла. 03.02.2023 Третя Запорізька державна нотаріальна контора відкрила і зареєструвала у Спадковому реєстрі спадкову справу № 70219237 (номер у нотаріуса - 24/2023). Позивачем у встановлений законодавством щодо оформлення прав на спадщину строк, до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори була подана заява з відповідними документами про видачу свідоцтва про право на спадщину за вказаним вище заповітом. 29.08.2023 позивач отримала від державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Постанову за № 1293/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка мотивована тим, що 31 січня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, був посвідчений заповіт [PERSON] на ім`я іншої особи - [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №№ 322,323, згідно з яким цій особі було заповідано спадкодавцем частина квартири [ADDRESS] . Заповіт 31.01.2022 внесено в Спадковий реєстр за № 69062784. Позивачу про наявність другого заповіту, за яким не охоплена раніше складеним в 2016 році заповітом частина квартири [ADDRESS] , після смерті заповідачки перейде [PERSON] , було відомо у день його підписання. Від імені заповідачки - [PERSON] - цей заповіт був підписаний позивачем у присутності як самої заповідачки, нотаріуса, так і двох свідків, про що зроблено відповідний запис у заповіті. Заповідачка - [PERSON] - була людиною похилого віку, [INFO] («дитина війни»), страждала численними захворюваннями, найстрашнішою з яких була втрата зору. [PERSON] була людиною одинокою, родичів не мала, тому вона з [PERSON] вдвох здійснювали постійний догляд за нею, піклувались і забезпечували їй достатній рівень існування. Таким чином, заповідачка розпорядилась своїм майном - квартирою у цілому, тому що частина квартири була заповідана позивачу раніше у 2016 році, а ще частина - [PERSON] у 2022 році, що складає разом 1/1 (одну цілу) частку квартири. Нотаріус у Постанові вказує, що оскільки на одне й те ж майно (1/2 частину квартири) складено два заповіти, то силу має останній, що буде відповідати нормам ст.1254 ЦК України (кожен новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед цим). Вважає, що новий заповіт стосується тільки не заповідальної раніше частини квартири, а тому Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій є необґрунтованою, бо не містить ознак того, що новим заповітом заповідано теж саме майно. Просить суд, визнати за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до відзиву на позовну заяву поданого відповідачем [PERSON] , просила суд задовольнити позовну заяву [PERSON] у повному обсязі. Зазначила, що повністю підтверджує обставини викладені у позовній заяві [PERSON] та вважає відмову нотаріуса за викладених підстав необґрунтованою. Відповідно до відзиву на позовну заяву поданого представником Запорізької міської ради О. Мірошниченко, зазначено, про те, що оскільки обидва заповіти мають однаковий зміст щодо заповіданого майна, то заповіт який складено пізніше скасовує попередній заповіт. За умови повного доведення позивачем того, що заповіти складені відносно різних часток квартири [ADDRESS] , Запорізька міська рада покладається на розсуд суду. Ухвалою судді від 15.09.2023 відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора; Запорізька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.10.2023, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора; Запорізька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити, на підставах зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до відзиву підтвердила обставини та факти викладені позивачем, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Запорізької міської ради О. Мірошниченко у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить враховувати доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Представник Третьої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстровано в реєстрі за №875. (а.с.17-18). Відповідно до заповіту від 21.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстровано у реєстрі за №877, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла частину належній їй на праві власності квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.6), внесено до Спадкового реєстру, реєстраційний запис №59129989. (а.с.7). Відповідно до заповіту від 31.01.2022, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Аббасовою Г.І., зареєстровано у реєстрі за №322, 323, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла частину належній їй на праві власності квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.9), внесено до Спадкового реєстру, реєстраційний запис №69062784. (а.с.11). Текст вищевказаного заповіту від 31.01.2022 записано зі слів [PERSON] , посвідчений у присутності двох свідків та підписаний повіреною особою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що складено актовий запис про смерть №26 від 12.01.2023 Вознесенівським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №24/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що 08.02.2023 позивач [PERSON] звернулася до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме: майна за заповітом - частина квартири [ADDRESS] . Також встановлено, що 03.02.2023 відповідач [PERSON] звернулася до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме: майна за заповітом - частина квартири [ADDRESS] . У подальшому 25.08.2023 відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається із частини квартири [ADDRESS] , на підставі заповіту від 31.01.2022. 29.08.2023 позивач [PERSON] звернулася до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.06.2016, а саме: частини квартири [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви [PERSON] від 29.08.2023, державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом, у зв`язку із тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, оскільки обидва заповіти мають однаковий зміст заповіданого майна, та заповіт який складено пізніше, скасовує попередній заповіт. Будь-які інші спадкоємці спадщини [PERSON] не приймали та заяви до нотаріуса не подавали. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно із ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 153 цього Кодексу). Таким чином, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Отже, вищевказані заповіти від 21.06.2016 та від 31.01.2022, відповідно до яких [PERSON] заповідано [PERSON] - частину належній їй квартири, та [PERSON] - частину належній їй тієї ж квартири, відповідно, є дійсними та відповідають вимогам законодавства України. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Зміна та скасування заповіту - право заповідача, яке може бути здійснене тільки ним особисто. Заповідач вправі змінити чи скасувати складений ним заповіт у будь-який час, не зазначаючи при цьому причин його зміни чи скасування. Для зміни чи скасування заповіту не вимагається будь-чия згода, в тому числі осіб, призначених спадкоємцями у скасованому чи зміненому заповіті. Заповіт може бути скасований шляхом складання нового заповіту або поданням заяви про його скасування нотаріусу, який посвідчив заповіт. Зміна заповіту можлива складанням нового заповіту, в якому заповідачем будуть скасовані чи змінені окремі розпорядження попереднього заповіту. В будь-якому випадку більш пізній заповіт скасовує попередній повністю або у частині, в якій він йому суперечить. Якщо раніше складеним заповітом спадкодавець розпорядився лише частиною майна, а більш пізнім заповітом розподілив його іншу частину, то такі заповіти після смерті заповідача будуть чинними обидва. Суд вважає доведеним той факт, що заповідач [PERSON] , яка при житті склала два заповіти, у різний час та на різних осіб, розпорядилася належним їй майном по частині квартири кожній особі, як позивачу так і відповідачу. При цьому, суд враховує викладені позивачем [PERSON] обставини складення та засвідчення заповіту від 31.01.2022, який складений у її присутності та підписаний нею як повіреною особою, а також пояснення викладені відповідачем [PERSON] , яка повністю підтвердила викладені обставини позивачем, що достовірно свідчить про волевиявлення заповідача [PERSON] розпорядитися своїм майном шляхом розподілення належної їй квартири порівну, по частині вказаної квартири кожній. Отже, у даному випадку, судом не встановлено обставин, які б свідчили про скасування заповіту від 21.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., відповідно до якого [PERSON] заповіла частину належній їй на праві власності квартири [ADDRESS] [PERSON] , шляхом складання нового заповіту від 31.01.2022, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Аббасовою Г.І., відповідно до якого [PERSON] заповіла частину належній їй на праві власності квартири [ADDRESS] [PERSON] , оскільки раніше складеним заповітом спадкодавець [PERSON] розпорядилася лише частиною майна (1/2 частиною квартири), а більш пізнім заповітом розподілила його іншу частину (1/2 частину квартири), а відтак такі заповіти після смерті заповідача є чинними обидва. Таким чином, виходячи з викладеного, суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача, які слід задовольнити шляхом визнання права власності за [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] , за заповітом від 21.06.2016, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д.

Outcome: approved