Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що 13.09.2002 року з відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис №1231. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей - син та донька, які є малолітні та проживають разом з позивачем. Спільне життя з відповідачкою не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, зникли почуття любові, взаєморозуміння та поваги, часто трапляються сварки та конфлікти, через різні погляди на життя, що призвели до розпаду сім`ї. Примирення між ними не можливе. Шлюбні відносини припинені з початку 2023 року, сторони проживають окремо. Подальше перебування у шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.Зазначає, що на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання дітей, які будуть проживати з батьком, майнових спорів на даний момент між ними також немає. Вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин із дружиною, їхні спільні діти залишилися проживати разом із ним. З того часу діти проживають разом із позивачем, перебувають на його утриманні та вихованні, він як батько дітей виконує провідну роль в їхньому житті, здійснює належний догляд за ними, забезпечує всі їхні життєві потреби та розвиток, мати участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Позивач зазначає, що з метою оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, а також з метою захисту інших прав дітей зокрема щодо переміщення, виникла потреба й юридичній фіксації зазначеного факту. Позивач просить суд шлюб розірвати, залишити проживати малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] на його самостійному вихованні та утриманні, та встановити факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 09.11.2023 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з`явилася, до початку розгляду справи по суті подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує, підтвердила, що їхні спільні з позивачем діти фактично виховуються та утримуються самостійно їх батьком [PERSON] . Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.09.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис №1231. Під час шлюбу у сторін народились двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження актові записи №1979 від 20.08.2014 року та №178 від 29.11.2016 року Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені з початку 2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їхніх спільних дітей, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, яким встановлено, що діти будуть проживати є разом із батьком по [ADDRESS] та перебувати на його самостійному вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З цих підстав позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання малолітніх дітей, необхідне позивачу для захисту їх прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявником доведений факт самостійного виховання та утримання малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved