Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.08.2012 року у розмірі 62703,23 гривень та судові витрати у розмірі 2684,00 гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 15.08.2012 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 гривень. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом станом на 30.01.2023 року становить 62703,23 гривень. 06.09.2023 року представник [PERSON] подав до суду відзив із запереченнями щодо позову. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що у відповідача ніяких кредитних зобов`язань перед позивачем немає. Вказав,\~щозаявою від 25.09.2021 року [PERSON] звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, зокрема щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка з інтернет мережі сайту ОЛХ, під приводом придбання товару, шляхом довіри, заволоділа грошовими коштами у сумі близько 49538 грн. 17.09.2021 року на телефон відповідача надійшло повідомлення про те, що всі картки [PERSON] заблоковані після сумнівних операцій. Крім того, 20.09.2021 року на телефон відповідача надійшло повідомлення про те, що заявку 1652570 на суму 680 UAN від 17.09.2021 року взято до розгляду та зазначено, що згідно правил платіжних систем Ваша картка ( [PERSON] ) заблокована без можливості розблокування. Також зазначено, що Банк зробить все можливе для вирішення питання на Вашу ( [PERSON] ) користь. Стверджував, що з листа Оболонського управління поліції головного управління національної поліції у місті Києві вбачається, що 05.04.2023 року до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань стосовно кримінального провадження 12021232020000945 від 25.09.2021 року, а саме за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, зокрема щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка з інтернет мережі сайту ОЛХ, під приводом придбання товару, шляхом довіри, заволоділа грошовими коштами у сумі близько 49538 грн., чим спричинила потерпілій матеріальний збиток Тобто, на момент подання позивачем позову до суду про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 62703,23 грн., в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження 12021232020000945 від 25.09.2021 року про що було відомо позивачу, оскільки відповідач зверталася з проханням до Банку заблокувати картку у зв`язку із сумнівними операціями та спробами списати кошти 3-ма особами (саме так зазначено в повідомленнях Банку, які надсилалися на телефон відповідача) . Як вбачається з виписки за договором б/н за період з 15.08.2012 року по 01.02.2023 року з карткового рахунку № [NUMBER] були списані кошти в період з 17.09.2021 року по 18.09.2021 року на суму 50038,00 грн. Представник [PERSON] зазначає, що остання в період з 17.09.2021 року по 18.09.2021 року не була в місті Києві та не робила покупки в універмазі «Табакерка» та в магазині « [INFO] », оскільки в цей період знаходилася в місті Херсоні з чоловіком та неповнолітньою дитиною. Звернув увагу, що за весь період користування картковим рахунком № [NUMBER] , а саме з 18.09.2012 року по 06.09.2021 року відповідач не допускала прострочення сплати відсотків за користування кредитним лімітом, не здійснювала покупки на великі суми, жодного разу не робила транзакції за межами міста Херсон та Херсонської області, а тому списання відсотків за використання кредитним лімітом в сумі 13135,53 грн. (за кошти, якими відповідач не користувалася - 50038,00 грн.) та стягнення цих коштів є безпідставним, незаконним та протиправним. 05.10.2023 року представником Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було подано відповідь на відзив,\~у якому наполягав на задоволенні позовних вимог. Зазначив, що у зв`язку з відсутністю доказів звернення відповідача в банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи, а також будь-яких звернень відповідача про втрату карти, заперечення відповідача не можуть прийматися до уваги. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» з 21 травня 2018 року змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією статуту Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». З досліджених судом доказів встановлено, що 15.08.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, був укладений договір про надання банківських послуг (а.с. 25). [PERSON] в заяві виявила бажання щодо оформлення їй платіжної картки, в якій вказала свої персональні дані, на підставі якої їй було надано банківську картку із встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок. При оформленні кредитної картки позичальник [PERSON] також була ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та отримала кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] (термін дії 03/16). Згодом, 21.10.2017 року відповідачу було надано банківську картку «Універсальна» № [NUMBER] (термін дії 10/21), про що свідчить надана відповідачем довідка (а.с. 24). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При оформленні кредитної картки позичальник [PERSON] ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами обслуговування кредитних карт, та підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 25 зворот). Звертаючись до суду з позовною заявою, АТ КБ «ПриватБанк» свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що у встановлені договором строки відповідач зобов`язання за кредитним договором б/н від 15.08.2012 року не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.01.2023 року виникла заборгованість в розмірі 62703,23 грн., в тому числі: 50431,04 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12272,19 грн. заборгованість за простроченими процентами. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача вказував на те, що з 17.09.2021 року по 18.09.2021 року невстановлені особи з використанням банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», що видана на ім`я [PERSON] , заволоділи грошовими коштами. Одразу після виявлення несанкціонованого списання грошових коштів з картки вона звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», де їй було заблоковано картку, за допомогою якої здійснено списання грошових коштів, а також звернулась до Оболонського УП ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Як встановлено з розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.08.2012 року станом на 30.01.2023 року (а.с.15-18) і виписки по картковому рахунку за договором б/н від 15.08.2012 року станом на 30.01.2023 року (а.с. 19-21), 17.09.2021 року здійснено операції (дата обробки 18.09.2021 року): Універмаг: TABAKERKA, KYIV, сума у валюті операції 680,00; TABAKERKA, KYIV, сума у валюті операції 1360,00; Електротехніка: ФОКСТРОТ, Київ, Оболонський, 21, сума у валюті операції 3999,00; Електротехніка: ФОКСТРОТ, Київ, Оболонський, 21, сума у валюті операції 43499,00. Як вбачається із сповіщень, які надійшли на адресу [PERSON] від АТ КБ «ПриватБанк» 17.09.2021 року: «Лесю Миколаївно! Ваші картки заблоковані після сумнівних операцій. Ваші карти заблоковані, були спроби списання коштів 3-ми особами. Будь ласка, перевипустіть картки в будь-якому відділенні ПриватБанку. Всі гроші з заблокованих карток будуть переведені на нові. У банк надійшла інформація про несанкціоновані спроби третіх осіб скористатися засобами на Ваших картах. Карти були заблоковані з метою безпеки.» (а.с. 120). Як вбачається із сповіщень, які надійшли на адресу [PERSON] від АТ КБ «ПриватБанк» 20.09.2021 року: « [PERSON] , Вашу заявку 1652570 на суму 680 UAH від 17.09.2021 взято до розгляду. Звертаємо увагу на те, що згідно правил платіжних систем [PERSON] картка заблокована БЕЗ можливості розблокування. Ми зробимо все можливе для вирішення питання на Вашу користь. Регламент розгляду заявки становить до 120 днів з моменту реєстрації. Ці строки суворо встановлені платіжною системою, для того аби всі залучені до оскарження сторони мали час зібрати потрібні документи.» (а.с. 119). З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021232020000945 від 25.09.2021 року вбачається, що 24.09.2021 року до ЧЧ відділу поліції №2 Херсонського РУП надійшло повідомлення від [PERSON] [INFO] щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка із інтернет мережі сайт OLX, під приводом придбання товару, шляхом довіри заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі близько 49538 гривень, чим спричинила матеріальний збиток останній. Орган досудового розслідування: Підрозділ дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (а.с. 114). Відповідно до постанови Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання [PERSON] потерпілим від 17.06.2022 року встановлено, що в провадженні відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021232020000945 від 25.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2021 року, гр. [PERSON] , [INFO] , отримала повідомлення у месенджері «Телеграм» від невідомої особи, номер мобільного телефону якої був скритим, з приводу того, що дана особа зацікавлена у придбанні товару, який [PERSON] розмістила на сайті «OLX», після чого, [PERSON] отримавши фішингове посилання на «OLX доставку» заповнила реквізити від своєї банківської картки № [NUMBER] , та в той самий день, останній почали приходити повідомлення про списання грошових коштів у розмірі 49538 грн. (а.с. 148). З листа Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві №252-А3/125/51/06-23 від 21.08.2023 року вбачається, що наразі, досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 12021232020000945 триває та перебуває на контролі у керівництва відділу дізнання, проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії для повного та об`єктивного встановлення кримінального правопорушення (а.с. 144). Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що 17.09.2021 року з кредитної картки відповідача № 4149439105884930 було проведено фінансові операції, зокрема: Універмаг: TABAKERKA, KYIV, сума у валюті операції 680,00; TABAKERKA, KYIV, сума у валюті операції 1360,00; Електротехніка: ФОКСТРОТ, Київ, Оболонський, 21, сума у валюті операції 3999,00; Електротехніка: ФОКСТРОТ, Київ, Оболонський, 21, сума у валюті операції 43499,00, на підставі яких здійснено недозволені відповідачем транзакції зі списання з карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 49538,00 грн. Незважаючи на наявність зареєстрованого кримінального провадження, Банк службове розслідування щодо несанкціонованого списання грошових коштів з рахунку відповідача не провів, а вважає відповідача [PERSON] винною у несанкціонованих операціях по їх зняттю та нарахував відповідачу відсотки на залишок неповернутої суми за кредитним договором. Відповідно до п.1.1.2.1.13. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови) Клієнт зобов`язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікеру PayPass, ПІНу, SIM-карти мобільного телефону, отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку за телефонами (безкоштовно) по Україні. Згідно п.1.1.2.1.13.1 Умов у випадку заперечення власником картки операцій, здійснених з використанням картки, стікеру PayPass або інформації, нанесеної на картці. Власник картки зобов`язаний протягом тридцяти днів з моменту утримання грошових коштів з рахунка звернутися в банк і заявити про операції, що оскаржуються.. і про причини заперечування, подати письмову заяву (у разі якщо вирішення питання передбачає таку необхідність). Згідно п.1.1.2.1.21. Умов, клієнт зобов`язаний негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома Клієнту про втрату/викрадення Карти, Стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб). П. 1.1.3.1.7. Умов передбачено, що Банк зобов`язаний в разі виникнення Овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення Власника або Довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку Картки або про можливість несанкціонованого використання Картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням Картки. П.2.1.1.10.10, п. 2.1.1.10.11. Умов передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що за замовчуванням при видачі картки банк блокує можливість використання карти в мережі Інтернет, а також при здійсненні ризикових операцій у країні та за кордоном. Відповідно до п. 2.1.1.11.6. Умов та правил, суми коштів по операціях, які оскаржуються держателем, повертаються на Картрахунок до повного врегулювання питання з протилежною стороною - банком який представив операцію. Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Згідно з п. 2 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705 (далі - Положення), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 3 розділу 6 Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з п. 5 розділу 6 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Пунктами 7, 8 розділу 6 Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до п.9 розділу 6 Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (п.10 розділу 6 Положення). Наведені вище правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням положень пункту 37.2. статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що відповідач не здійснювала оспорювані транзакції, не втрачала та не передавала іншим особам кредитну картку, не повідомляла третім особам ПІН-коду та інші дані, які дозволяють ідентифікувати платіжні операції. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] як користувач картки не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року №6-71цс15, в якій зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (провадження №61-3239св18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (провадження №61-16504св18), від 11 грудня 2019 року у справі №580/806/16-ц (провадження №61-22407св18), від 23 січня 2020 року у справі №179/1688/17 (провадження №61-12707св19), від 17 лютого 2021 року у справі №711/11121/18 (провадження № 61-12703св20) вказану правову позицію підтримав. Доводи позивача про те, що операція щодо зняття з платіжної картки позивача спірної суми стала можливою виключно в результаті розголошення самим клієнтом конфіденційної інформації по своїй картці, передачі даних та паролів третім особам є припущенням, оскільки достовірних доказів вчинення позивачем таких дій банком до суду не надано. Таким чином, встановивши, що банком не доведено вчинення відповідачем [PERSON] дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою; списання грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції; виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач повідомила банк про цей факт та звернулася до правоохоронних органів; враховуючи наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості.

Outcome: dismissed