Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 11.01.2022 вчинено виконавчий напис №28 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 36900,00 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №0713-6389 від 31.05.2021, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 17.06.2021 до 29.11.2021, сума заборгованості за кредитним договором складає 36900,00 грн. Вважає, що виконавчий напис №28 від 11.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Так, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Отже, починаючи з 22.02.2017, нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.01.2022, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича №28 від 11.01.2022 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 36900,00 грн. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 20.09.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строку для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а також роз`яснено, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу. 28.09.2023 представник позивача [PERSON] згідно з ордером [PERSON] подала докази на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного Вінницької області від 20.09.2023 про залишення позову без руху. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 03.10.2023 задоволено заяву [PERSON] \~про забезпечення\~позовута зупинено стягнення за виконавчим документом виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованим в реєстрі за №28 від 11.01.2022, по якому 20.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем відкрито виконавче провадження №68727831. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 03.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання 20.11.2023 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце проведення судового розгляду. Представник позивача [PERSON] згідно з ордером Сікорська І.С. разом з позовною заявою подала письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, наполягають на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечують з приводу заочного розгляду справи. Частиною третьою\~статті 211 ЦПК України\~визначено, що\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання 20.11.2023 не з`явився без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повідомлялось судом у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив у запропонований судом строк не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання 20.11.2023 не з`явився з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою сторони позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 20.11.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір №0713-6389 про відкриття кредитної лінії, за умовами якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом; розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту, 13000 грн; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає не більше 300% від загального розміру наданого кредиту (у відсотковому співвідношенні) або 39000 грн та включає в себе: суму кредиту, проценти за користування кредитом не більше 200% від загального розміру наданого кредиту (у відсотковому вираженні) або 26000 грн (у грошовому вираженні) (а.с. 10 зі звороту). 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем був вчинений виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №28, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором №0713-6389 від 31.05.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»,заборгованість за період з 17.06.2021 до 29.11.2021 в сумі 36270 грн 00 коп., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 13000,00 грн; простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 23270,00 грн, а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 630,00 грн; загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на корить стягувача, 36900,00 грн, що підтверджується копією даного виконавчого напису (а.с. 10). При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку, документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. 20.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було відкрито виконавче провадження №68727831 на підставі виконавчого напису №28, виданого 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №0713-6389 від 31.05.2021 у розмірі 36900,00 грн (а.с. 12). Згідно із ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 внесено зміни до зазначеного вище Переліку документів. Зокрема, доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом з назвою: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, у пункті 2 Переліку вказано на можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На зазначений пункт 2 переліку посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2\~Постанови Кабінету Міністрів України\~№1172\~від 29.06.1999 на час їх застосування, а саме: 11.01.2022, був визнаний незаконним та нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили. Зокрема, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду. Зокрема, пунктом 9 частини другої\~статті 129 Конституції України\~визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до\~ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Частиною другою\~статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. При цьому, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до вказаної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Оскаржуваний у даній справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.01.2022, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14). Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» передбачені чинним законодавством документи, в зв`язку з чим суду не доведено наявність у нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Отже, за відсутності доказів безспірності заборгованості, суд дійшов висновку, що виконавчий напис від 11.01.2022 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). На підставі викладеного та

Outcome: approved