Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-13 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у розмірі - 36 986 грн. 66 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022111130002690 від 19 грудня 2022 року відносно [PERSON] за фактом вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій [PERSON] завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з чим остання перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області у період з 19 грудня 2022 року по 09 січня 2023 року. Загальна сума витрачених бюджетних коштів на лікування [PERSON] складає у розмірі - 36 986 грн. 66 коп. У подальшому, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2023 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, на цій підставі провадження у кримінальній справі закрито. Разом з цим, заявлений Броварською окружною прокуратурою цивільний позов про стягнення з відповідача витрат на відшкодування стаціонарного лікування потерпілої [PERSON] залишений без розгляду. Посилаючись на те, що загальна сума витрачених коштів на лікування [PERSON] відповідачем не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача Броварської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури - Митя І.Ю. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Позивачі Броварська міська рада Броварського району Київської області, Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, Калитянська селищна рада Броварського району Київської області, Калинівська селищна рада Броварського району Київської області, Зазимська сільська рада Броварського району Київської області, Комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області у судове засідання представників не направили, у заявах від 17 серпня 2023 року, 21 серпня 2023 року, 28 серпня 2023 року, 06 вересня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 13 вересня 2023 року та 19 вересня 2023 року просили розглянути дану справу без участі їх представників за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, досудовим розслідуванням встановлено, що 19 грудня 2022 року, близько о 07 годині 10 хвилин, відповідач [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись у лівій смузі для руху по вулиці Київська в місті Броварах Київської області у напрямку від міста Чернігів до міста Київ, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на проїжджій частині вулиці Київська біля будинку № 149, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року при наближенні до пішохідного переходу не врахував, що у сусідній смузі для руху перед нерегульованим пішохідним переходом зупиняється інший транспортний засіб, у результаті чого не зменшив швидкість, не зупинився та продовжив рух через нерегульований пішохідний перехід, чим порушив п. 18.4. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив наїзд лівою передньою частиною свого автомобіля на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка на той час рухалась по нерегульовану пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. У результаті наїзду [PERSON] отримала згідно з висновком судово-медичної експертизи тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки в середній третині; струсу головного мозку, підшкірної гематоми в потиличній області. Порушенням водієм [PERSON] вимог п.п. б) п. 2.3 та п. 18.4 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Своїми неправомірними діями позивач вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України. 30 березня 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 12022111130002690, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 грудня 2022 року відносно [PERSON] закрито, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Цивільний позов до [PERSON] , поданий заступником керівника Броварської окружної прокуратури Київської області Шайтановою М.Г. в інтересах держави в особі КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 36 986 грн. 66 коп. залишено без розгляду. З листа-відповіді КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області вбачається, що у період з 19 грудня 2022 року по 09 січня 2023 року [PERSON] перебувала на лікуванні у центрі травматології та ортопедичної реабілітації КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області. Калькуляцією витрат за перебування одного хворого у стаціонарі, затвердженою директором, головним бухгалтером та економістом КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області, передбачено, що загальна вартість лікування складає 36 986 грн. 66 коп. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною третьою статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У частині першій статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», дійшов висновку, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини). Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави» може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до статті 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Рівень фінансового забезпечення охорони здоров`я розраховується на підставі науково обґрунтованих нормативів. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. За змістом пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи те, що факт заподіяння відповідачем [PERSON] тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілій [PERSON] встановлено ухвалою суду, що набрала законної сили, однак питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування не вирішено, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області коштів у розмірі - 36 986 грн. 66 коп., витрачених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 2 684 грн. 00 коп.

Outcome: approved