Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Заявниця в особі представника - адвоката Лешенко Сергія Олександровича звернулася до Яготинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, відповідно до вимог якої просив встановити, що [INFO] , у віці 74 роки, померла мати заявника - [PERSON] «Спадкодавець», що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2014 Спадкодавця, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.11.1958 та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 23.07.1977 заявника. Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час життя, Спадкодавець не склала заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування всіх прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. Таким чином, єдиний спадкоємець за законом у першу чергу є донька Спадкодавця: [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »). Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, а також пережившого чоловіка, у Спадкодавця немає. Чоловік Спадкодавця - [PERSON] , помер [INFO] . На підтвердження відсутності інших спадкоємців та спадкової справи після смерті Спадкодавця надається інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.10.2023 № 74362849. Згідно частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, п. 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦКУ він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строки визначені ст.1270 ЦК України, але за умови, якщо на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Фактичне місце проживання спадкодавця на день смерті: [ADDRESS] . Місце реєстрації спадкодавця: [ADDRESS] . Місце проживання та реєстрації заявника (на день смерті спадкодавця): [ADDRESS] . Тобто, заявник вважає, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем з 1995 року до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Згідно з пп. 4.10, 4.11 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена, та для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа, тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Користуючись своїм правом заявник звернулася після спливу шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус роз`яснила, що на підставі поданих документів не має можливості відкрити спадкову справу після смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину, з причин відсутності доказів спільної реєстрації місця проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та неможливості перевірити факт родинних відносин між Спадкодавцем та Спадкоємцем (заявником), оскільки свідоцтво про одруження Спадкодавця щодо зміни дівочого прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » та/або свідоцтво про розлучення Спадкодавця щодо зміни прізвища « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] » втрачені (разом з іншими документами вбачалось би дошлюбне прізвище останньої). На підтвердження родинного зв`язку заявник подала не всі документи (свідоцтва) щодо зміни прізвищ Спадкодавця, оскільки отримати втрачені свідоцтва або інформацію щодо актових записів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу/розірвання шлюбу, зареєстрованих на території російської федерації (Тогульський район, Алтайський край) неможливо з причини зупинення дії Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь з 27.12.2022 (з дати повідомлення Виконавчого комітету СНД як депозитарія). Спадкодавець ( [PERSON] ) народилася [INFO] в Тогульському районі, Алтайського краю, російська федерація, дівоче прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про народження не зберіглось); Спадкодавець зареєструвала шлюб (приблизно у 1956 р.) у Тогульському районі, Алтайського краю, російська федерація, змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », (свідоцтво про шлюб не зберіглось); Спадкодавець розірвала шлюб у Тогульському районі, Алтайського краю, російська федерація, залишивши прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про розірвання шлюбу не зберіглось); [INFO] Спадкодавець народила доньку ( [PERSON] ), де у свідоцтві про народження зазначена як « [PERSON] », місце реєстрації: «Антипінська сільрада, Тогульський район, Алтайський край» (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.11.1958 додається); Спадкодавець змінила прізвище « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] »; 29.08.1966 Спадкодавець уклала шлюб з [PERSON] (батьком дитини), змінивши прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », місце реєстрації: Іркліївська сільська рада, Чорнобаївський район, Черкаська область, Україна . В отриманому листі приватного нотаріуса від 11.10.2023 №320/01-16 заявнику було роз`яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно додати докази щодо спільної реєстрації зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, одночасно з цим документи підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем, та рекомендовано звернутися до суду щодо вирішення зазначених питань. Доказом, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, є довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем, відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Тобто нотаріусу необхідно подати довідку органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця та спадкоємця, а не щодо спільного проживання, яку надала заявник нотаріусу. Враховуючи вищевказане, заявник звертається до Яготинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин. Встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановити, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Яготинського районного суду від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін, визначено строк для подання на позовну заяву, відповіді та заперечень. Заявник у судове засідання не з`явився, від його представника надійшло клопотання в якому він просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , (прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] 23 липня 1977 року в Ірклівській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області (а.с.6-8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] мала батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей другого подружжя, вбачається, що [PERSON] одружений з [PERSON] , прізвище нареченої після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.10). Згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Відповідно до акту обстеження від 14.07.2023 року наданого Ничипорівським старостинським округом вбачається, що за свідченням свідка [PERSON] встановлено, що дійсно [PERSON] [INFO] з 1995 року до дня смерті [INFO] постійно проживала без реєстрації зі своєю донькою [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] здійснювала поховання матері [PERSON] за власні кошти (а.с.12). Згідно до довідки виданої виконавчим комітетом Ірклівської сільської ради, вбачається, що [PERSON] [INFO] ,я ка померла [INFO] була зареєстрова за адресою: [ADDRESS] , в господарстві була зареєстрована адна (а.с.13). Після смерті Спадкодавця [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.14-15). Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується фотокортками доданими заявницею до матеріалів справи (а.с.16-19). На підтвердження відсутності інших спадкоємців та спадкової справи після смерті Спадкодавця надається інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.10.2023 № 74362849 (а.с.20). Користуючись своїм правом заявник звернулася після спливу шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус роз`яснила, що на підставі поданих документів не має можливості відкрити спадкову справу після смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину, з причин відсутності доказів спільної реєстрації місця проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та неможливості перевірити факт родинних відносин між Спадкодавцем та Спадкоємцем (заявником), оскільки свідоцтво про одруження Спадкодавця щодо зміни дівочого прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » та/або свідоцтво про розлучення Спадкодавця щодо зміни прізвища « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] » втрачені (разом з іншими документами вбачалось би дошлюбне прізвище останньої). (а.с.21) Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п.2 своєї постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до частини 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Також, у Постанові КЦС ВС від 10 травня 2018 року у справі №497/1870/16-ц, зроблено висновок про безумовний характер прийняття спадщини, що означає можливість відмовитися від її прийняття тільки протягом певного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. А для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. У відповідності з ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ч.1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. В силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд має звернути увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, згідно п. 23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до абз.2 п.2 та абз.31 п. 1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке: - місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; - заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини та прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а у випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами, про який просить заявник та доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved