Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

У липні\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~указаним позовом\~про стягнення\~з відповідача\~заборгованості за\~договором на\~відкриття поточного\~рахунку та\~обслуговування платіжної\~картки від 31 серпня 2018 року в розмірі 27\~714,09 грн, а також судового збору в розмірі 2684,00 грн та 6000,00 грн витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття\~поточного рахунку\~та обслуговування\~платіжної картки шляхом підписання заяви-анкети №\~12/463 від 30.08.2018 на приєднання до вказаного договору, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок №\~ [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» на таких умовах: сума ліміту овердрафту 12 000,00 грн, строк дії ліміту овердрафту 36 місяців з 31.08.2018 по 29.08.2021, з фіксованою процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 46,8 % річних. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу в користування кошти, однак, відповідач умови договору не виконував належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 27\~714,09 грн, з яких: 12 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 15\~714,09 грн прострочена заборгованість за процентами. У відзиві на позов представник відповідача адвокат Ващенко М. О. зазначила, що позов необґрунтований і такий, що не підлягає задоволенню. Зокрема, зауважила, що пеня не\~може перевищувати\~подвійної облікової\~ставки НБУ\~і не\~може бути\~більшою за\~15\~%\~суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки, нарахована за порушення зобов`язань позичальником, не може перевищувати половини суми, одержаної ним за кредитним договором. Умови договору несправедливі, якщо штрафні санкції за його невиконання перевищують 50 % від суми боргу. Розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Банк не надав відповідачу в письмовій формі повної інформації про умови кредитування та про орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору. До договору банк включив положення, що є несправедливими, оскільки вони містять умови про зміни у витратах, ураховуючи додаткові нарахування, процент за користування кредитом збільшився, існує дисбаланс зарахування процентів і тіла кредиту; графік погашення кредиту позичальнику не видавався. Просила застосувати позовну давність, яка починається з 31.08.2018 і перевищує 3-річний термін, відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У справі міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Ващенко М. О. в судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без участі, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 31 серпня 2018 між ПАТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття\~поточного рахунку\~та обслуговування\~платіжної картки шляхом підписання заяви-анкети № 12/463 на приєднання до вказаного договору, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів на таких умовах: сума ліміту овердрафту у розмірі 12000,00 грн, строк дії ліміту овердрафту 36 місяців з 31.08.2018 по 29.08.2021, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 46,8 % річних, процентна ставка в пільговий період кредитування 0,000001 % річних (а. с. 19). Відповідач у підписаній вищевказаній заяві-анкеті на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки в ПАТ «КБ «Глобус» підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ПАТ «КБ «Глобус» на укладення цього договору, яка розміщена на сайті ПАТ «КБ «Глобус» www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднується до умов цього договору; усвідомлює, що договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної відповідачем заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб); ознайомлений та цілком згодний з умовами договору ПАТ «КБ «Глобус», діючими картковими лімітами, тарифами, умовами програми кредитування, правилами користування міжнародними платіжними картками; підтвердив, що всі умови договору ПАТ «КБ «Глобус» йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, свій примірник цієї заяви-анкети, довідку про розрахунок орієнтованої сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та лист повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту в ПАТ «КБ «Глобус» - отримав у день укладення договору (підписання заяви-анкети). Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 01.06.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 27\~714,09 грн, з яких: 12 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 15 714,09 грн прострочена заборгованість за процентами. Випискою за договором підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами (а. с. 6 10). Посилаючись на те, що відповідач допустив порушення взятих за договором зобов`язань щодо своєчасного внесення грошових коштів на погашення суми кредиту та процентів за користування кредитним коштами, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за договором. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України\~(далі \~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.\~1\~ст.\~1048 ЦК України). Згідно зі ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.\~12,\~81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність або\~відсутність\~обставин (фактів),\~що\~обґрунтовують вимоги\~і\~заперечення учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. За правилами ст. 89 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Зі справи вбачається, що відповідач не дотримався взятих за договором зобов`язань щодо своєчасної сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості в зазначеному позивачем розмірі, який не спростований відповідачем. Надані позивачем на обгрунтування своїх вимог докази суд вважає належними, допустимими і достатніми на підтвердження факту укладення договору та отримання відповідачем кредиту на вищевказаних умовах. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у вищевказаному розмірі. Доводи відповідача щодо спливу позовної давності суд відхиляє з огляду на таке. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу. До вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором застосовується загальна позовна давність. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України №\~540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Указаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Крім того, 15.03.2022 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~\~257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, з викладеного слідує, що АТ «КБ «Глобус» звернулося до суду в межах строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Так, у ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24\~січня 2019 року в справі № 910/15944/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020\~року у справі № 755/9215/15-ц). Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги на суму 6000,00 грн надано такі документи: договір № 051222 про надання професійної (правничої) допомоги від 05 грудня 2022 року; акт №\~12/463 прийому-передачі послуг за договором № 051222 про надання професійної правничої (правової допомоги) від 05\~грудня 2022 року від 13 липня 2023 року, відповідно до якого вартість обсягу наданих послуг становить 6000,00 грн та платіжну інструкцію від 13 липня 2023 року на суму 6000,00 грн про оплату послуг професійної правової допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Суд вважає, що визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн є завищеним з урахуванням категорії справи та наданих адвокатом послуг. Так, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4\~000,00 грн відповідатимуть критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин цієї справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 6\~684,00 грн.

Outcome: approved