Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

У серпні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] (треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області та Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах із сином позивачки [PERSON] , [INFO] . [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідач не приділяла сину належної уваги та турботи. Постановою суду у справі № 334/1328/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька дитина залишилась без батьківського піклування, оскільки мати покинула дитину. На теперішній час онук проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Останній раз мати бачила сина у квітні 2023 року. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її здоров`ям, матеріально не підтримує. У зв`язку з вищевикладеним, позивач була вимушена звернутися до суду з цим позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , стягнути аліменти з матері на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач до суду жодного разу не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, з вимогами заяви згодні в повному обсязі. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 324. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 756. Факт родинних відносин між [PERSON] , померлим [INFO] , та [PERSON] підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 19.09.2000 Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016612405, сформованого 05.05.2016. Як вбачається з наказу начальника відділу «Служби у справах дітей» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1-93 від 21.04.2023, малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , оскільки дитина залишилась без батьківського піклування (батько помер, мати покинула дитину). Згідно довідки від 15.06.2023 № 2303-5002816107, [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] від 25.08.2023, вона працює у ТОВ «Запорізький хлібокомбінат № 1» на посаді укладальник-пакувальник 3 розряду. Так, дійсно, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2023 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення та винесено усне зауваження. Згідно висновку Служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, затвердженого 14.11.2023, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] . Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання дитини [PERSON] . Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , стягнення з неї аліментів. Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробила, до суду не з`явилась, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявила, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинила. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем дитини судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] виконувала або намагається виконувати вищезазначені батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що вона не позбавлена у подальшому права вирішувати питання про поновлення її у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved