Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус лізинг» звернулося до Ленінського районного суду міста Полтави із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 09.12.2021, в якому просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за договором фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 09.12.2021 у розмірі 154 060, 56 грн. та заборгованість по несплаченій винагороді лізингодавця, нарахованої до вчинення лізингодавцем правочину з односторонньої відмови від Договору у розмірі 37 489,56 грн., а всього стягнути 191 550, 12 грн. Також позивач просив стягнути в солідарному порядку судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2873,25 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 09.12.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус лізинг» був укладений договір фінансового лізингу № ЧГ-1709, на підставі якого згідно акту прийому-передавання об`єкту лізингу [PERSON] було передано автомобіль Chevrolet Cruze (бувший у використанні), VIN: [NUMBER] , тип кузову - седан, бежевого кольору, 2014 року випуску, реєст. номер [NUMBER] , вартістю 221369,86 грн. [PERSON] сплативши авансовий лізинговий платіж в сумі 62 536,98 грн., та лізингові платежі у січні та лютому 2022 року, всього в загальному розмірі 80472,48 грн., у подальшому повністю припинила виконання договірних зобов`язань, порушив графік платежів, через що у нього виникла заборгованість в сумі 191550,12 грн., яка складається з: відшкодування несплаченої вартості майна (вартості Об`єкта лізінгу) у сумі 154060,56 грн. та несплаченої винагороди лізингодавця, нарахованої до моменту відмови від договору у сумі 37489,56 грн. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання Клієнта за договором фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 09.12.2021 було укладено договір поруки від 09.12.2021, за яким поручителем виступав [PERSON] . 25.07.2022 позивач направив відповідачам повідомлення про усунення порушення за Договором фінансового лізингу, в якому запропонував самостійно в строк до 31.07.2022 року погасити прострочену заборгованість, однак відповідачі жодних дій зі сплати наявної заборгованості не виконали. 05.08.2022 позивач направив [PERSON] лист про відмову від Договору фінансового лізингу та вимогу про повернення об`єкту фінансового лізингу у строк до 16.08.2022 року, отже датою припинення дії договору є 15.08.2022 року. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, з подальшим його продовженням. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Полтави зазначену справу передано в провадження судді Грошової Н.М. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 08.11.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 24.01.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Афанасьєва В.І. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до електронної справи. А також заявлено про проведення судових засідань в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, яке було судом задоволено та постановлено відповідно ухвалу. 17.04.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Афанасьєва В.І. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини врегульовані положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, а також ЗУ «Про фінансовий лізинг», ЗУ «Про захист прав споживачів». Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору з урахуванням правил ст. 628 ЦК України. За імперативним положенням ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки договір фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 19.12.2021 не посвідчений нотаріально, то відповідно до ст. 799 ЦК України він є нікчемним, тобто жодні його положення не можуть бути застосовані судом для обрахування оплати за користування предметом лізингу. Нікчемність договору фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 19.12.2021 тягне за собою і нікчемність спірного договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем, як похідного, тобто залежного від основного. Просив відмовити у задоволенні позивних вимог. 24.04.2023 представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, згідно, якого підстави заперечення проти позову не відповідають правовому регулюванню спірних правовідносин. Закон України «Про фінансовий лізинг» є спеціальним законом у сфері фінансового лізингу в України відповідно до міжнародних стандартів у даній сфері. [PERSON] не наполягала на нотаріальному посвідченні договору фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 09.12.2021. В даному випадку, відсутнє законодавче закріплення обов`язковості нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, як окремого виду договору. Інших заперечень відповідачем не заявлено. Просив позов задовольнити. У судове засідання, яке було призначено на 15.11.2023 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - адвокат Афанасьєв В.І. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення справи та до суду не надходили. Провести судове засідання 15.11.2023 року в режимі відеоконференції з представником відповідача [PERSON] - адвокатом Афанасьєвим В.І. не виявилось можливим, оскільки останній перебував офлайн, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції № 2145544 від 15.11.2023. Суд зазначає, що неодноразово судові засідання були відкладені через неявку представника відповідача [PERSON] - адвоката Афанасьєва В.І., який кожного разу повідомляв засобами телефонного зв`язку про неможливість бути присутнім в судовому засіданні з різних причин та зобов`язувався направити відповідні заяви про відкладення розгляду справи до суду, однак відповідні заяви до суду, які підтверджували б поважність причин неявки останнього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 грудня 2021 року [PERSON] підписала заяву-анкету на отримання послуг з фінансування та укладення договору фінансового лізингу (а.с. 24). 07 грудня 2021 року [PERSON] підписав заяву-анкету поручителя лізингоодержувача на отримання послуг з фінансування та укладення договору фінансового лізингу (а.с. 25). 09 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус лізинг» та [PERSON] укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ-1709, відповідно до п.1.1 якого позивач (лізингодавець) набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування з правом викупу майна (об`єкт лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а відповідач (лізингоотримувач) зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору. Згідно положень розділу 3 Договору «Об`єкт лізингу», об`єктом лізингу є: автомобіль Chevrolet Cruze (бувший у використанні), специфікація (об`єм двигуна, тип палива, тип КПП): 1399 см.куб/бензин/АКПП, VIN: [NUMBER] , СЕДАН, бежевий, рік випуску 2014, р.н. [NUMBER] , вартість об`єкта лізингу становить 221 369, 86 грн. Крім того до вартості предмету лізингу входять лізингові платежі, загальна сума яких становить: 385555,62 грн., з яких: 221369,19 грн. - платіж, що відшкодовує вартість об`єкта лізингу; 164185,76 грн. - винагорода (комісія) лізингодавця. Згідно Договору строк лізингу діє з моменту підписання сторонами та до повного виконання умов договору. Відповідно до п. 9.2, п. 9.2.2 відповідач з-поміж іншого зобов`язався прийняти Об`єкт лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов Договору фінансового лізингу; вчасно та у повному обсязі сплачувати [PERSON] платежі, а також інші платежі відповідно до умов Договору, а також штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов`язані з використанням Об`єкта лізингу виключно на рахунки Лізингодавця. Факт передачі предмету лізингу підтверджується Актом (видаткова накладна) приймання-передачі об`єкта лізингу до договору фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 09.12.2021 (а.с. 23), акт складено у день укладення договору. Крім того, 09 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус лізинг» та [PERSON] укладено Договір поруки, відповідно до п. 1.1. умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за виконання [PERSON] , усіх грошових зобов`язань перед Кредитором у повному обсязі, в тому числі і в частині компенсації можливих збитків та сплати можливих штрафних санкцій, комісії (винагороди), додаткових платежів що виникли або виникнуть в майбутньому із Договору фінансового лізингу, включаючи всі додатки, зміни та доповнення до нього/них, в т.ч. ті, що можуть бути укладені Сторонами в майбутньому, а саме Договору фінансового лізингу № ЧГ-1 709 від 09.12.2021 року. (а.с. 27-28) Відповідно до п 1.2 договору поручитель підтверджує, що йому відомі усі умови договору лізингу, в тому числі умови, зазначені в п. 1.1 Договору, умови про порядок сплати лізингових платежів, передбачених договором лізингу та графіком внесення лізингових платежів (пункт 9 договору фінансового лізингу), про відповідальність сторін та дострокове розірвання договору і повернення об`єкта лізингу, що передбачені загальними умовами договору фінансового лізингу. Згідно п 1.3 договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, в тому числі за відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, що обумовлені договором лізингу та передбачені законодавством України. Пунктом 1.4 договору визначено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною. На виконання умов договору фінансового лізингу відповідачем з 100% вартості автомобіля сплачено: 62536,98 грн. - авансовий лізинговий платіж, 2347,04 грн. - 10.01.2022 лізинговий платіж, 2425,28 - 10.02.2022 лізинговий платіж; 6625,72 грн. - 10.01.2022 та 6547,46 грн - 10.02.2022 - платежі з винагороди (комісії) лізингодавця клієнтом. Згідно розрахунку позивача загальна сума відшкодованої вартості майна становить 191550,12 грн. (154060,56 грн.+37489,56грн.). Несплачена частина по відшкодуванню вартості автомобіля становить 154060,56 грн., прострочена заборгованість по винагороді лізингодавця станом на становить 37489,56 грн., а всього заборгованість за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1709 від 09.12.2021 становить 191550,12 грн. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору передбачена розділом 6 вказаних умов. В якості досудового врегулювання спору позивач 20.07.2022 направляв відповідачами повідомлення про усунення порушень за договором та 05.08.2022 про відмову від договору фінансового лізингу та вимога про повернення об`єкта фінансового лізингу (а.с. 34,36, 38), які залишилися відповідачами без уваги. Розділом 8 умов Договору передбачено дострокове розірвання договору, повернення об`єкта лізингу, а саме: з-поміж іншого вказано, що дія Договору припиняється повним виконанням Сторонами його умов, а також в інших випадках, передбачених договором та чинним законодавством. Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір (відмовитися від Договору) та вилучити Об`єкт лізингу у наступних випадках: Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 60 (шістдесят) днів з дня настання строку платежу. Розділом 9 умов договору, а саме п. 9.3. визначені права Лізингодавця, до яких з-поміж інших відноситься: стягувати з Лізингоодержувача будь-яку прострочену заборгованість та штрафні санкції за Договором та/або відмовитися від Договору та вимагати повернення Об`єкта лізингу від Лізингоодержувача у порядку, передбаченому Договором та/або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та/або на підставі Рішення суду; вимагати від Лізингоодержувача відшкодування збитків, в т.ч. оплати ремонту та/або витрат на ремонт Об`єкт лізингу та/або сплати інших платежів, що безпосередньо пов`язані з виконанням Договору фінансового лізшої відповідно до умов Договору та закону; відмовитись (розірвати) від Договору фінансового лізингу у випадках передбачених Загальними умовами; вимагати повернення Об`єкту лізингу та виконати грошових зобов`язань субнаймачем за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань Лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що Фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. З огляду на зазначене та враховуючи параграф 1 глави 58 ЦК України вбачається, що у ч. 2 ст. 806 ЦК України закріплена норма, яка відсилає до загальних положень про договір найму (параграф 1 глави 58 ЦК), тому до договору лізингу можуть застосовуватися лише норми параграфу 1 глави 58 ЦК України, а не інші параграфи цієї глави. Таку правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі №910/2153/19, від 31 жовтня 2019 року у справі №910/2219/19, від 21 листопада 2019 у справі №910/2233/19, від 15 січня 2020 року у справі №910/2242/19. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються спеціальним Законом України «Про фінансовий лізинг», який визначає загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно положень ст. 15 Закону України «Про фінансовий лізинг» № 1201-IX, який набрав чинності 13.06.2021 та діяв на момент виникнення правовідносин, договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі. Договір фінансового лізингу не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору. Матеріали справи не містять доказів того, що перед та на момент укладення договору фінансового лізингу [PERSON] заявляла вимогу щодо нотаріального посвідчення договору. Таким чином, спеціальними нормами Закону України «Про фінансовий лізинг», які мають пріоритет перед нормами ч. 2 ст. 799 ЦК України передбачено, що договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору, а відповідач не довів, що заявляв вимогу щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу до його укладення чи під час укладення. Виходячи з вищевикладеного, суд відхиляє доводи наведені представником відповідача у відзиві на позов про те, що договір фінансового лізингу №ЧГ-1709 від 09 грудня 2021 року всупереч положень ст. 799 ЦК України не було нотаріально посвідчено, а тому такий договір є нікчемним, оскільки приписи ст. 799 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу, які містяться у параграфі 5 глави 58 ЦК України, у даному випадку не застосовуються. Згідно положень ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. 02.10.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Афанасьєвим В.І. подано до суду клопотання про долучення доказів до справи, а саме: витягу з ЄРДР № 12022221200002090 від 31.12.2022 року, з якого вбачається, що 31.12.2022 року Харківським районним управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області відкрите кримінальне провадження № 12022221200002090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про те, що до СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява [PERSON] про те, що перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , не встановлена особа, у період часу з 28.02.2022 по 01.12.2022 незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Chevrolet» модель «Сruze» з д.н.з. [NUMBER] , та заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Афанасьєвим В.І. адресованої ПрАТ «СК «ЄВРОІНС ФІНАНС», в якому повідомлено про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якому повідомив про обставини викрадення транспортного засобу. Як вбачається із змісту вказаних документів про їх існування відповідач була обізнана на момент подачі відзиву на позовну заяву станом 12.04.2023 року, однак дані документи не були долучені до відзиву. В клопотанні представником відповідача [PERSON] - адвокатом Афанасьєвим В.І. не зазначено, які саме обставини, які є предметом доказування в даній справі, доводять чи спростовують докази, які він просить долучити до матеріалів справи. Разом з тим, адвокатом Афанасьєвим В.І. не надано доказів направлення заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування на адресу ПрАТ «СК «ЄВРОІНС ФІНАНС» та результати розгляду даної заяви, актуальної інформації щодо стану розслідування кримінального провадження № 12022221200002090 від 31.12.2022 року, та не заявлялося клопотання про витребування актуальної інформації щодо стану розслідування кримінального провадження № 12022221200002090 від 31.12.2022 року та результатів розгляду ПрАТ «СК «ЄВРОІНС ФІНАНС» заяви адвоката про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі наявних у справі доказів встановивши неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу та договору поруки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Авентус лізинг» заборгованості за договором фінансового лізингу №ЧГ-1709 від 09 грудня 2021 року в загальному розмірі 191550,12 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу та договору поруки, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачами умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст. ст. 77-79 ЦПК України. При цьому суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачами не погашена, розмір такої заборгованості відповідачами не спростований та власних розрахунків з даного приводу ними не надано. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову та заперечень представника відповідача [PERSON] - адвокатом Афанасьєвим В.І. викладених у відзиві, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1 709 від 09.12.2021 в розмірі 191550,12 грн. в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2873,25 грн.

Outcome: approved