Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

Селищний голова\~Літинської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області А.І.\~Бичок звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~ [PERSON] \~про витребування\~земельної ділянки\~з чужого\~незаконного володіння площею 1,6 га, з кадастровим номером 0522480800:02:000:0682, що розташована на території колишньої Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області. Також просить стягнути з відповідача на користь Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно до рішення 1 сесії Літинської селищної ради 8 скликання від 09.12.2020 №17 "Про реорганізацію сільських ради шляхом приєднання до Літинської селищної ради" було розпочато процедуру реорганізації сільських рад, в тому числі і Бірківської сільської ради (ЄДРПОУ 04329211), місцезнаходження вул. Героїв України (бувша Гагаріна), 52 с. Бірків Вінницький район (бувший Літинський район) Вінницька область. \~ \~ \~ \~Літинська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Бірківської сільської ради. Вінницькою окружною прокуратурою було порушено кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.2 ст.190, ч.1 ст. 209 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42023022110000066 від 02.02.2023. \~ \~ \~ \~Так, Літинській селищній раді стало відомо, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номеро 0522480800:02:000:0682, площею 1,6 га незаконно вибула з комунальної власності Літинської селищної ради у приватну власність. Згідно з іформацією архівного відділу Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області за №03.1-15/20 від 31.03.2023, рішення №331 Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області 34 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної її передачі у власність, відповідно до якого [PERSON] передано у безоплатну власність вищевказану земельну ділянку, не приймалось. Внаслідок таких дій, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522480800:02:000:0682, яка незаконно вибула з володіння Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області та розташована на території Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, чим заподіяно Літинській селищній раді Вінницького району Вінницької області матеріальної шкоди на суму 117688 грн. В подальшому, [PERSON] уповноважив [PERSON] на продаж вказаної земельної ділянки і 14.02.2022 було укладено договір купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі за №1181, із [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] від імені [PERSON] відчужила відповідачу [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 0522480800:02:000:0682, площею 1,6 га за грошові кошти в сумі 5000 грн. При судовому розгляді обвинувального акту [PERSON] вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини, щодо отримання вказаної земельної ділянки злочинним шляхом. Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2023 на земельну ділянку кадастровий номер 0522480800:02:000:0682, скасований. Вчиненим кримінальним правопорушенням Літинській селищній раді завдано матеріальної шкоди, що відображається у незаконному вибутті з права комунальної власності Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області земельної ділянки кадастровий номер 0522480800:02:000:0682, площею 1,6 га. За таких обставин, витребування земельної ділянки за судовим рішенням у справі № 137/888/23 не призвело до повернення земельної ділянки у фактичне володіння Літинської селищної ради та позбавляє можливості розпоряджатись власним майном. Так як, відповідач незаконним способом набув право приватної власності на земельну ділянку, таким чином просять винести рішення, яким витребувати у [PERSON] на користь Літинської селищної ради земельну ділянку, що розташована на території колишньої Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області, а також стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 03.10.2023 було забезпечено позов Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер 0522480800:02:000:0682, площею 1,6 га, яка розташована на території Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 06.10.2023 провадження у справі відкрито, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву. Представник позивача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Ткачук І.Г. в судовому засіданні вимоги зазначені у позові підтримала та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~11.09.2023 Літинським районним судом Вінницької області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190, ч.1 ст.209 КК України та із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 Кк України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік (а.с. 10-12). Згідно вироку встановлено, що [PERSON] маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером 0522480800:02:000:0682 площею 1,6 га, яка розташована на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області та перебувала на праві комунальної власності Літинської селищної територіальної громади в особі Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, отримав рішення № 331 Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області 34 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність», відповідно до якого [PERSON] передано безоплатно у власність вищевказану земельну ділянку. В ході досудового розслідування встановлено, що рішення №331 рішення № 331 Бірківської сільської ради Літинського району Вінницької області 34 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатної передачі її у власність», відповідно до якого [PERSON] передано безоплатно у власність вищевказану земельну ділянку, не приймалося. Згідно ЄДРСР вирок набрав законної сили 11.10.2023. Так, відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13-15) 11.08.2021 о 10:37 год. державним реєстратором Манятовською А.А. здійснено реєстраційні дії та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0522480800:02:000:0682, яка розташована на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 14 Конституції України закріплено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із ст.142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Положеннями ч.1, 2 ст.373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на неї гарантується Конституцією України, а набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч.1-3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно із ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Водночас, внаслідок незаконних дій третьої особи, вказана земельна ділянка вибула із володіння її законного власника. За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13\~ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу на те, що сторонами не наведено аргументів та не надано доказів на доведення правильності та обґрунтованості передачі [PERSON] у приватну власність спірної земельної ділянки. Таким чином суд приходить до висновку, що вказана земельна ділянка вибула з володіння власника не за його волею, а виключно внаслідок незаконних дій третьої особи. Так, Бірківська сільська рада, жодних рішень щодо передачі цієї земельної ділянки у власність [PERSON] не приймала. Разом з тим, ч.1\~ст.388 ЦК України\~передбачено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З огляду на подальше відчуження незаконно отриманої [PERSON] у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 0522480800:02:000:0682, - інтереси власника - держави - продовжують бути порушеними. Відповідно до статей\~317,\~319 ЦК України,\~саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Добросовісне набуття в розумінні\~статті 388 ЦК України\~можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна із чужого володіння.\~Необхідною передумовою виникнення права приватної власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності має бути рішення про передання у приватну власність цієї ділянки, прийняте відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, які діють від імені власника. Рішення за №337 від 16.10.2020 щодо розпорядження спірною земельною ділянкою Бірківською сільською радою не приймалося, тобто спірні земельні ділянки вибули з володіння власника - держави, поза його волею та на підставі неіснуючих рішень. Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц. В постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 373/1810/16-ц вказано, що законодавчо визначений порядок набуття права власності громадянами на земельну ділянку із земель державної та комунальної власності потребує наявності, з одного боку, волевиявлення осіб до отримання земельної ділянки у формі подання заяви, з іншого - прийняття рішення про її передачу органом державної влади або місцевого самоврядування. Тож відсутність волевиявлення територіальної громади на передачу земельної ділянки є порушенням чинного законодавства. Право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом). За змістом частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18)). У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16 зроблено висновок, що «втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо (вказаний висновок викладений у постанові Великої Палата Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (провадження №14-190цс20)). Необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку за певних обставин має бути рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, які діють від імені власника, про передання у власність земельної ділянки, а відсутність такого рішення з боку держави як власника земельних ділянок, свідчить про відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади, на підставі якого відповідач набув право власності на земельну ділянку. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Отже, судом встановлено, що реєстрація права власності на спірну земельну ділянку була вчинена на підставі підробленого (неіснуючого) рішення органу місцевого самоврядування, тобто, що ця ділянка вибула з володіння власника не з його волі, а тому, що в даній справі підлягають застосуванню положення\~ст.388 ЦК України\~про витребування майна у відповідача [PERSON] як у добросовісного набувача. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши всі обставини, на які посилалась сторона позивача, як на підставу своїх вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка площею 1,6 га, з кадастровим номером 0522480800:02:000:0682, повинна витребовуватись на користь власника Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, задовольнивши таким чином позовні вимоги у повному обсязі. Враховуючи ту обставину, що позов підлягає до задоволення, тому суд на підставі ст. 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат, а саме вважає необхідним витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн. за подання до суду позовної заяви та 1342 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 4026\~грн.,\~які необхідно\~стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved