Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

29.06.2023 року до суду за підсудністю з Комінтернівського районного суду м. Харкова за ухвалою від 07.06.2023 надійшов позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 08.09.2008 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] , яка станом на 22.02.2023 становить 41271,66 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 08.09.2008 договору (заяви) б/н відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 4 зворот, 55). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 68), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явилась (а.с. 75, 76), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 08.09.2008 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого після проведення 17.07.2009 державної реєстрації змін є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з рішенням від 21.05.2018 № 519 було змінено тип та найменування банку на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Розмір кредитного ліміту встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити його (п. 3.2., п. 3.3. Умов і Правил). Своїм підписом [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею і банком кредитний договір (а.с. 35-46). Згідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] за № [NUMBER], 08.09.2008 було встановлено кредитний ліміт 500 гривень, який в подальшому 06.08.2020 було збільшено до 32000 гривень, а 26.12.2022 - зменшено до 0 гривень (а.с. 33). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.02.2023 становить 41271,66 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 33761,40 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 7510,26 грн. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9-21). Відповідно до довідки, за кредитним договором, укладеним між позивачем і [PERSON] , 08.09.2008 відкрито кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня січня 2010 року, в подальшому останній раз 14.01.2022 було відкрито кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня січня 2026 року (а.с. 34). З виписки за договором вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, здійснювала погашення заборгованості (а.с. 22-32). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved