Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-15 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про повернення безпідставно набутих коштів, в якому просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» безпідставно одержані кошти, стягнені за виконавчим написом нотаріуса у розмірі 35 184,78 грн., також просить стягнути судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 6841 у зв`язку із боргом позивача за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким перейшло до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС». Виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги кредитора у розмірі 63 746,22 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 21 квітня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. У рамках виконавчого провадження № [NUMBER] з позивача стягнуто 35 184,78 грн., що підтверджується копією звіту головного бухгалтера ТОВ «ДЖУБЛ СНГ». Позивач зазначає, що за його позовом 14 березня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва прийнято рішення у справі № 755/13252/22 визнано виконавчий напис № 6841 приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12 березня 2021 року, на підставі якого стягнуто заборгованість, таким, що не підлягає виконанню, тому відсутні правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, стягнутих на підставі цього виконавчого напису. Позивач вважає, що отриманні грошові кошти відповідачем за вказаних обставинах підлягають стягненню як безпідставно набуті. Ухвалою Дніпровського районною суду міста Києва суду від 24 липня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.22,23). Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», будучи належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.25), не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву. Треті особи пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подали. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось, - особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступного. Згідно заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року у справі № 755/13252/20, яке набрало законної сили 14 квітня 2023 року, задоволено позов [PERSON] , визнано виконавчий напис, вчинений 12 березня 2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6841, яким пропонується звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором 486813615 від 29 грудня 2019 року у розмірі 62 546,22 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.6-10). На примусовому виконанні виконавчого напису № 6841, виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., перебуває виконавче провадження № [NUMBER], яке відкрито 21 квітня 2021 року відкрито (а.с.12). Відповідно до звіту головного бухгалтера ТОВ «ДЖУБЛ СНГ» про здійснення відрахування та виплати виконавцю Дорошкевич В.Л. щодо [PERSON] за постановою від 06 травня 2021 року ВП № [NUMBER], виданого за виконавчим документом, з липня 2021 року до грудня 2021 здійснено відрахування коштів, що вбачається з графи «Утримана сума виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна ВП № [NUMBER]» на загальну суму 35 184,78 грн. (а.с.11). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України). Враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» суми у розмірі 35 184,78 грн., яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням було визнано такими, що не підлягає виконанню, вказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем суми у розмірі 35 184,78 грн. було стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. За таких обставин позовна заява підлягає задоволенню. Позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За матеріалами справи позивачем здійснено сплату судового збору за подачу позовної заяви в сумі 1 073,60 грн., що документально підтверджено (а.с.21). На підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про стягнення з відповідача судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із задоволенням позову стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved