Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові\~вказує,\~що 03.03.2020\~року між\~АТ «ПУМБ»\~та відповідачем, останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом та зі сплатою комісії. Далі зазначає, що у зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 81972,89 гривень, яка складається з: 42613,59 гривень заборгованість по кредиту, 5,60 гривень - заборгованість за відсотками, 39354,70 гривень заборгованість за комісією. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у судове засідання учасники справи не явилися, їх неявка не перешкодила судовому розгляду справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачем подано відзив на позов, за яким він заперечив на позовні вимоги щодо стягнення комісії, оскільки такі умови є нікчемними. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Так, матеріалами справи підтверджено, що 3 березня 2020 року відповідач звернувся до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 1001566897201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 55 000,00 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, строком на 24 місяця, з щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Кредитні кошти у розмірі 55\~000,00 грн., відповідно до даної заяви, були перераховані на банківський рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером від 3 березня 2020 року. Відповідно до розрахунку, наданого банком, заборгованість відповідача станом на 30 вересня 2021 року становить у загальному розмірі 81972,89 гривень, про що слідує з доданого до позову розрахунку із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 42613,59 гривень заборгованість по кредиту, 5,60 гривень - заборгованість за відсотками, 39354,70 гривень заборгованість за комісією. Факт переказу банком кредитних коштів на картковий рахунок і факт користування позичальником банківськими коштами підтверджується випискою із карткового рахунку, відкритого на ім`я відповідача. Згідно п.п. 4.2.11. ч.4 «Загальні права сторін» Розділу I «Загальні засади» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 11 червня 2019 року (а.с. 35-44) банк має право контактувати з клієнтами, використовуючи доступні канали зв`язку: «сервіс SMS-банкінг», система «Інтернет-банк», поштова розсилка, повідомлення електронною поштою, SMS-повідомлення, повідомлення у/на банкоматах та платіжних терміналах, на квитанціях (чеках, сліпах тощо). Відповідно до п.п.5.2.5. ч.4 «Загальні права сторін» Розділу I «Загальні засади» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 11 червня 2019 року банк зобов`язаний забезпечити консультацію та прийом усних звернень за телефонами центру обслуговування клієнтів банку у разі виникнення питань з обслуговування карткового рахунку та користування карткою. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21). Отже, встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць,\~аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21). До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. В заяві відповідача на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту визначена в розмірі 3,99%. Однак, встановивши у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в частині встановлення позичальнику обов`язку із сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% є нікчемним. Статтею 216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. За період існування кредитних правовідносин між сторонами відповідач сплатив позивачу комісію на загальну суму 2\~194,50 грн. Отже, сплачена відповідачем комісія підлягає зарахуванню до основної заборгованості відповідача в порядку ст. 216 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь АТ «Перший український міжнародний банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 3 березня 2020 року в загальному розмірі 40\~424,69 гривень яка складається з: 40\~419,09 гривень заборгованість по кредиту, 5,60 гривень - заборгованість за відсотками, Відзив на позов не містить доводів щодо неправильного розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту та відсотків. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). АТ «Перший український міжнародний банк» має право на компенсацію судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1119,44 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial