Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-14 00:00:00

17.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~25.07.2023 року до суду надійшла відповідь щодо місця проживання (перебування) відповідача по справі. 25.07.2023 року відкрито провадження у даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 08.10.2016 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 54. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Між позивачем та відповідачем втрачено взаєморозуміння, почуття любові, вони стали чужими один одному в розумінні чоловіка і жінки. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки в них різні характери, темпераменти та погляди на сімейне життя та обов`язки. З вересня 2022 року між сторонами були фактично припинені сімейні відносини. На даний час сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. На усні пропозиції позивача розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не реагував, тому позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду. Крім того, після розірвання шлюбу позивач просила повернути її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач, повідомлена\~ належним чином у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила суд розглядати справу в її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти задоволення позову /а.с.20/. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 08.10.2016 року, Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 54 (свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] ) /а.с.6/. Від шлюбу сторони спільних дітей немають. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. З вересня 2022 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції\~ інтересів подружжя, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї\~ неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того,\~відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а інші\~ судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача.\~Однак,\~як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~позивач просила\~не стягувати\~з відповідача\~судові витрати,\~ а\~тому,\~виходячи з\~принципу диспозитивності,\~підстав для\~стягнення з\~відповідача судового\~збору немає. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved