Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

13 вересня 2023 року Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в особі начальника Служби Лободи Т.О., звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить позбавити відібрати у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; відібрати у [PERSON] без позбавлення його батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повнолітня, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства та на користь малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно,починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повнолітня, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства; стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повнолітня, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства; малолітніх дітей передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відносно сина [PERSON] , відповідачка є одинокою матір`ю, батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Батько малолітніх [PERSON] , [PERSON] помер у [INFO] Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2015 року у справі № 742/722/15-ц, [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [PERSON] . Діти проживали з батьком, а також певний час перебували в інтернатних закладах. Після смерті батька, рішенням Прилуцької райдержадміністрації від 29.05.202 № 149, 150 малолітнім [PERSON] , [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2020 року у справі № 742/1768/20, [PERSON] була поновлена в батьківських правах. Сім`я [PERSON] перебувала на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як багатодітна. Працівники Служби періодично відвідували сім`ю [PERSON] , у зв`язку із усними повідомленнями дирекції Жуківської ЗОШ-і-ІІ ступенів, жителів села, щодо фізичного та психологічного насильства щодо дітей. З [PERSON] проводилися профілактичні бесіди щодо налагодження емоційного психологічного контакту з донькою [PERSON] , недопустимості вчинення над нею фізичного насильства. Відповідно до повідомлення ВПД № 1 Броварського РУП від 25.08.2023 стало відомо, що мати дітей [PERSON] зникла з дому, що траплялось і раніше, залишила дітей без нагляду, місце її перебування не відоме. Між [PERSON] та [PERSON] часто виникають сварки, особливо в пізній та вечірній час, свідками чого стають діти. Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 25 серпня 2023 року № 247 малолітні діти були вилучені із сім`ї батьків. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї від 29 серпня 2023 року № 11, малолітніх дітей тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання у сім`ю матері [PERSON] - [PERSON] . Відповідачка [PERSON] дітей не відвідувала, не цікавилася їхнім життям, матеріально не утримувала. Позивач [PERSON] матеріально допомагає [PERSON] утримувати дітей. Відповідачі попереджались про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме вчинення фізичного, психологічного насильства щодо дітей, проте висновків не зробили. Нестійка психологічна та емоційна атмосфера в сім`ї [PERSON] несе за собою психологічні травми дітей. Діти повністю ігнорують матір, не бажають з нею жити. Вказані обставини призводять до загрози життю та здоров`ю малолітніх дітей та є підставою для відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті. До закінчення підготовчого судового засідання, відповідачкою [PERSON] подано заяву про визнання позову повністю. В підготовчому судовому засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, Лобода Т.О. відмовилась від позовних вимог до відповідача [PERSON] . Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. В силу п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження по справі. Враховуючи те, що представник позивача відмовилась від позову в частині позовних вимог до [PERSON] і відмова прийнята судом, суд вважає за необхідне провадження в цій частині закрити. Роз"яснити учасникам справи, що за приписами частини 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. В підготовчому судовому засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, Лобода Т.О. позовні вимоги до [PERSON] підтримала повністю та просила позов в цій частині задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю. Суд визнав можливим провести підготовче судове засідання у відсутність відповідачки, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та її неявка не перешкоджає цьому. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до [PERSON] підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладене 14 лютого 2019 року (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 20). Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с. 10-14). Відносно сина [PERSON] , відповідачка є одинокою матір`ю, батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - а.с. 15). Батько малолітніх [PERSON] , [PERSON] помер у [INFO] Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2015 року у справі № 742/722/15-ц, [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2020 року у справі № 742/1768/20, [PERSON] була поновлена в батьківських правах (копія рішення суду у справі № 742/1768/20 - а.с. 16-19). Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 25 серпня 2023 року № 247 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були вилучені із сім`ї батьків (копія рішення - а.с. 26) Наказом Служби у справах дітей та сім`ї від 29 серпня 2023 року № 11, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання у сім`ю баби [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Малолітні [PERSON] , [PERSON] влаштовані до сім`ї [PERSON] за їхньою згодою (копія наказу - а.с. 27, копії згоди - а.с. 46, 47). Наказами Служби у справах дітей та сім`ї № 07-23, № 08-23, № 09-23, № 10-23, № 11-23 від 29 серпня 2023 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування (копії наказів - а.с.21-25). Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мають задовільний стан здоров`я (копії виписок із медичної карти - а.с. 37-41). Відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (копія витягу з Реєстру територіальної громади - а.с. 30). Відповідачка [PERSON] на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (копії довідок - а.с. 43). Відповідно до повідомлення ВПД № 1 Броварського РУП від 25.08.2023 року, [PERSON] зникла з дому, залишила дітей без нагляду, місце її перебування не відоме (копія повідомлення - а.с. 42). За місцем проживання [PERSON] характеризується посередньо через конфлікти, які виникають в сім`ї (копія характеристики - а.с. 44). Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Ураховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, чинить фізичне та психологічне насилля над дітьми, особливо щодо дочки [PERSON] , залишає дітей без нагляду, переймаючись більше власними інтересами, ніж інтересами дітей. Все це свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей, тому суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на 2023 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX. Так, прожитковий мінімум на 2023 рік для дитини віком до 6 років становить 2272 грн, для дитини віком 6-18 років - 2833 грн. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Відібрання малолітніх дітей, не позбавляє відповідачку [PERSON] від обов`язку щодо утримання дітей. Оскільки відповідачка добровільно кошти на утримання дітей не надає, з неї мають бути присуджені аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повнолітня, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства та на користь малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1417 (одна тисяча чотириста сімнадцять) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно,починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повнолітня, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства. У позовній заяві заявлена вимога щодо передання малолітніх дітей Службі у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, для подальшого влаштування. Згідно з ч.ч. 3- 5 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим . Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд вважає за необхідне, в задоволенні даної вимоги відмовити, оскільки від позовних вимог до відповідача [PERSON] позивач відмовився, відтак передання малолітніх [PERSON] , [PERSON] є недоцільним, оскільки діти мають залишатись з батьком. Передання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] органу опіки та піклування для подальшого влаштування є крайнім заходом, застосування якого в даному випадку є недоцільним, оскільки діти можуть бути передані вітчиму [PERSON] . Враховуючи те, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору,

Outcome: partial