Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що він 17 березня 1987 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П`ятихатською державною нотаріальною конторю придбав будинок [ADDRESS] . Згодом право власності на житловий будинок було зареєстровано у Жовтоводському бюро технічної інвентаризації. Вищевказаний договір купівлі-продажу ним втрачено, а тому наразі він не має можливості зареєструвати право власності на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених позовній заяві. Відповідач виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили/а.с.29/. Таким чином, оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представника, не скористались правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] 17 березня 1987 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П`ятихатською державною нотаріальною конторю придбав будинок [ADDRESS] , про що свідчить оригінал договору купівлі-продажу від 17 березня 1987 року, оглянутий в судовому засіданні та який знаходиться в матеріалах інвентирізаційної справи стосовно житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна інформація про власника житлового будинку по [ADDRESS] відсутня /а.с. 13/. Згідно додатку до рішення міської ради від 31.10.2022 року № 1157-22/VIII [ADDRESS] перейменована на вул. Незалежності /а.с. 14/. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 328\~Цивільного кодексу\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до положення статті 392\~ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що «відповідно до статті 392\~ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392\~ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права». За таких обставин, беручи до уваги, що позивач [PERSON] набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] на підставах не заборонених законом, проте зареєструвати право власності на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не має можливості, так як оригінал договору купівлі-продажу будинку ним втрачено, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved