Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-19 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи 18.09.2023 року ТОВ «Глобал Спліт» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог ствердило, що 10.08.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/4163326. Відповідно до договору № 1/4163326, а саме: п. 1.1. кредитного договору, кредитор надав позичальнику кредит в сумі 100\~000,00 грн. строком на 60 місяців з 10.08.2021 року по 09.08.2026 рік. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Відповідно до інших пунктів кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позивача. Позичальник зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісяця в розмірі 15,00 % річних починаючи з дня надання кредиту і до моменту повного його погашення, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит, сплачувати проценти за комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо припадає на неробочий день, то сплатити у попередній робочий день. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями (у разі їх наявності) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених ЗУ «Про споживче кредитування»; у разі порушення Позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9 Правил, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Кредитного договору, за кожний випадок порушення (п.п. 3.1, 3.2 Кредитного договору). 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4163326 від 10.08.2021 року. Внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим Договором, новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами. 26.01.2023 року [PERSON] від АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 26.01.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023р. до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4163326. 08.06.2023 року ТОВ «Глобал Спліт» направило [PERSON] лист-пропозицію, де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 року, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4163326. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 28 серпня 2023 року в позичальника ( [PERSON] ) утворилась загальна сума заборгованості за договором №1/4163326 від 10.08.2021 року в розмірі - 141 503 (сто сорок одна тисяча п`ятсот три) грн. 99 коп., яка складається: рахунок строкової заборгованості: 78\~762,52 грн., рахунок простроченої заборгованості: 15\~449,63 грн., рахунок нарахованих відсотків: 628,08 грн., рахунок прострочених відсотків: 14\~145,50 грн., рахунок комісії: 2\~350,00 грн., рахунок простроченої комісії: 30\~168,26 грн. 10.08.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладений Договір про надання банківських послуг №762704/4163326. Відповідно до заяви про надання банківських послуг «Кредитна картка» від 10.08.2021 року заявник звернувся до Банку з проханням відкрити на підставі Договору та Заяви поточний (картковий) рахунок та видати йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: ПІБ - [PERSON] ; валюта - гривня; розмір кредитної лінії (Кредитний ліміт) - 1000,00 гривень; строк - 36 місяців; процентна ставка, % річних (фіксована) - 34%; процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії - 68,00%; максимальний розмір Кредитного ліміту - 50000,00 грн.; орієнтована реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) - 43,37% річних; орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) - 86515,03 гривень. 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №762704/4163326 від 10.08.2021 року. 26.01.2023 року передача права вимоги за кредитним договором №762704/4163326 від 10.08.2021 року відбулась до ТОВ «Глобал Спліт» згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. 26.01.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» боржнику [PERSON] направив повідомлення про те, що 26.01.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023р. до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення, кредитної заборгованості згідно кредитного договору №762704/4163326. 08.06.2023 року ТОВ «Глобал Спліт» направило [PERSON] лист-пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 року, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №762704/4163326. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 28 серпня 2023 року в позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором №762704/4163326 від 10.08.2021 року у розмірі - 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 65 коп., яка складається: рахунок строкової заборгованості: 0 (нуль) грн., рахунок простроченої заборгованості: 1\~060,51 грн., рахунок нарахованих відсотків: 9,88 грн., рахунок прострочених відсотків: 391,26 грн. Проте станом на день подачі позовної заяви, відповідачем належним чином не виконуються, взяті на себе, зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явився, однак 02.11.2023 року на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с. 122-123). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 119-120). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 156/952/23 відповідача [PERSON] (а.с. 121). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 05.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання, призначене на 31.10.2023 року сторони не з`явилися, у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 20.11.2023 року. В судове засідання 20.11.2023 року сторони не прибули. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених\~ст. 280 ЦПК України, 20.11.2023 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказах. ІV. Обставини справи, встановлені судом Суд встановив, що 10.08.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Креді Агріколь Банк» з анкетою-заявою на отримання кредиту «Свобода». 10.08.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/4163326, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 100 000,00 грн. строком користування 60 місяців з 10.08.2021 до 09.08.2023 (включно).(пункт 1.1. Договору). Позичальник зобов"язаний сплачувати банку процентну винагороду щомісячно в розмірі 15% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35% від суми кредиту. Згідно виписки з рахунку, відповідач [PERSON] отримав кредит в розмір 100\~000,00 грн. та починаючи з 10.08.2021 користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість. Відповідно по розрахунку заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредиту наданому [PERSON] наявна сума боргу 141 503 (сто сорок одна тисяча п`ятсот три) грн. 99 коп., яка складається: рахунок строкової заборгованості: 78\~762,52 грн., рахунок простроченої заборгованості: 15\~449,63 грн., рахунок нарахованих відсотків: 628,08 грн., рахунок прострочених відсотків: 14\~145,50 грн., рахунок комісії: 2\~350,00 грн., рахунок простроченої комісії: 30\~168,26 грн. Також сторонами підписані паспорт споживчого кредиту до укладення договору та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Указані документи засвідчені підписами відповідача [PERSON] та представника банку. 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4163326 від 10.08.2021 року. 26.01.2023 року [PERSON] від АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що 26.01.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023р. до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4163326. 08.06.2023 року ТОВ «Глобал Спліт» направило [PERSON] лист-пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 року, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4163326. Крім цього, [PERSON] 10.08.2021 року звернувся до АТ «Креді Агріколь Банк» з заявою про надання банківської послуги, а саме відкрити рахунок та видати кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. 10.08.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг №762704/4163326. Відповідно до заяви про надання банківської послуги - кредитна картка, заявник звернувся до банку з проханням відкрити на підставі Договору та цієї заяви поточний ( картковий) рахунок та видати йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: розмір кредитної лінії 1000 грн., строком на 36 місяців, процентна ставка 34%, максимальний розмір кредитного ліміту 50000 грн.; 10.08.2021 року відкрито поточний ( картковий) рахунок. Відповідно по розрахунку заборгованості перед АТ «Креді Агріколь Банк» по кредитному договору № 762704/4163326. наданому [PERSON] , наявна сума боргу 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 65 коп., яка складається: рахунок простроченої заборгованості: 1060,51 грн., рахунок нарахованих відсотків: 9,88 грн., рахунок прострочених відсотків: 391,26 грн. 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», було укладено договір №3-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №762704/4163326 від 10.08.2021 року. 26.01.2023 року передача права вимоги за кредитним договором №762704/4163326 від 10.08.2021 року відбулась до ТОВ «Глобал Спліт» згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. 26.01.2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» боржнику [PERSON] направив повідомлення про те, що 26.01.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023р. до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення, кредитної заборгованості згідно кредитного договору №762704/4163326. 08.06.2023 року ТОВ «Глобал Спліт» направило [PERSON] лист-пропозицію де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №3-2023 від 23.01.2023 року, яке в свою чергу стало новим правонаступником та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №762704/4163326. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути зазначені всі підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 статті 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 516 ЦК України визначає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Так, з виписок з рахунку [PERSON] вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договорами, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, за договором № 1/4163326, яка станом на 26.01.2023 згідно розрахунку відповідача складає 141 503 (сто сорок одна тисяча п`ятсот три) грн. 99 коп., яка складається: рахунок строкової заборгованості: 78\~762,52 грн., рахунок простроченої заборгованості: 15\~449,63 грн., рахунок нарахованих відсотків: 628,08 грн., рахунок прострочених відсотків: 14\~145,50 грн., рахунок комісії: 2\~350,00 грн., рахунок простроченої комісії: 30\~168,26 грн. та за договором № 762704/4163326, яка станом на 26.01.2023 складає 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 65 коп., яка складається: рахунок простроченої заборгованості: 1060,51 грн., рахунок нарахованих відсотків: 9,88 грн., рахунок прострочених відсотків: 391,26 грн. Відповідачем наведені розрахунки не заперечено та не спростовано, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем в частині заборгованості за кредитом та відсотками. . За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне. Згідно п.1.4.2 Кредитного договору № 1/4163326 від 10.08.2021 року, позичальник зобов"язаний сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35% від суми кредиту. Супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості включають в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково- касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно- консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальник (як усне, так і письмове), щодо погашення заборгованості своєчасності сплати платежів тощо. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постановах постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21). У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку Українивід 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. Тому, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21). До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 2350 грн. та заборгованості за простроченою комісією у розмірі 30 168,26 грн. задоволенню не підлягають. Отже, суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № 1/4163326 від 10.08.2021 станом на 26.01.2023 на загальну суму 108 985,73 грн. (рахунок строкової заборгованості: 78\~762,52 грн., рахунок простроченої заборгованості: 15\~449,63 грн., рахунок нарахованих відсотків: 628,08 грн., рахунок прострочених відсотків: 14\~145,50 грн.) та за договором № 762704/4163326 від 10.08.2021 станом на 26.01.2023 на суму складає 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 65 коп., яка складається: рахунок простроченої заборгованості: 1060,51 грн., рахунок нарахованих відсотків: 9,88 грн., рахунок прострочених відсотків: 391,26 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 913 від 31.08.2023 (а.с. 1). Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково у сумі 110447,38 грн., що становить 77,25 % від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 77,25 % судового збору у сумі 2073,39 грн., а 22,75 % судового збору у сумі 610,61 грн. необхідно покласти на позивача. На підставі ст.\~11, 207, 512-516, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial