Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-20 00:00:00

Адвокат Козар М.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В основу заявлених вимог посилається на те, що 11 лютого 2023 року позивач звернувся до нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна , проте нотаріусом було відмовлено, оскільки наявний арешт нерухомого майна. Позивач отримав витяг з Єдиного реєстру боржників від 11.02.2023 року в якому зазначено про відкрите виконавче провадженняв Свалявському відділі ДВС. Позивач звернувся до Свалявського відділу ДВС у Мукачівському районі та отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.08.2022 року , копію виконавчого напису від 02.06.2021 року та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.08.2022 року. Проте навіть після повернення виконавчого документу відомості в державному реєстрі внесено про боржника. З виконавчим написом позивач не згідний, оскільки такий вчинено з порушеннями законодавства. зазначає, що підставою стягнення за виконавчим написом є кредитний договір №2611304 від 01.04.2016 року укладеного між товариством з обмеженою відповіальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" та [PERSON] , проте жодних кредитних договорів з товариством позивач не укладав. До матеріалів виконавчого провадження не додано жодного кредитного договору, а лише пред"явлено виконавчий напис. Крім того, при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат». Оскаржуваний напис вчинено не на самому кредитному договорі чи підшито кредитний договір разом з виконавчим написом для підтвердження безспірності стягнення. Строк стягнення у виконавчому написі встановлено з 01.04.2016 року по 28.05.2021 року, тобто з часу укладення договору, який позивачем не підписувався та який не надано в якості доказу щодо безспірності нарахування заборгованості. У зв`язку з вищевикладеним просить визнативиконавчий напис № 80934 від 02.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 гривень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2023 року справу № 306/1849/23 (провадження № 2/306/623/23) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 12). 04 серпня 2023 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Вінер Е.А. відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13). Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2023 року клопотання позивача задоволено та витребувано від товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" завірену копію кредитного договору №2611304 від 01.04.2016 укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" та [PERSON] (а.с. 27). Позивач та його адвокат в судове засідання не з"явилися. Адвокат позивача Козар М.М. подав до канцелярії суду заяву за вх. № 8765 від 31.10.2023 року про розгляд справи у їх вдсутності, доводи викладені в позовній зяві підтримують, позов просить задовольнити (а.с.32). Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про розгляд справи без участі, чи відзиву на позов не надходило. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, жодних клопотаня, заяв від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М вчинено виконавчий напис № 80934 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авансар", якому товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фагор" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №3 від 22.05.2016 року, якому в свою чергу товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" на підставі договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 року відступлено право вимоги за кредитним договором №2611304 від 01.04.2016 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" та [PERSON] . Сума заборгованості становить 55412,52 гривень (а.с. 7). 24 серпня 2022 року державним виконавцем Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №80934 від 02.06.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М (а.с. 8).25 серпня 2022 року державним виконавцем Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.9). Згідно інформації з єдиного реєстру боржників від 11 лютого 2023 року містяться відомості щодо виконавчого провадження № [NUMBER] боржник [PERSON] , [INFO] . За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого наусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Так згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено 1073,60 гривень судового збору, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. Також позивачем зазначено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до договору про надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 гривень, які просить стягнути з відповідача. За положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"(далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. За змістом положень ст.29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Відповідно до частин першої, другої ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. В матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що позивачем не надано документально підтверджених витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень, необхідно в задоволенні такої вимоги відмовити.

Outcome: approved