Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-27 00:00:00

28 вересня 2023 року представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О. В., яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з опалення у розмірі 60420 грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з єдиною централізованою системою опалення та є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачів за період з 01 грудня 2010 року по 31 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 60420 грн 98 коп. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 30 жовтня 2023 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач звернувся до суду зі спливом строку позовної давності. Крім того, зазначила, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є її батько - [PERSON] , який помер в 2000 році, однак вона після смерті батька не вступала у спадщину, договорів про надання послуг з КП «Харківські теплові мережі» не укладала, а борг за комунальні послуги, надані позивачем, нараховувалися саме померлому [PERSON] . Вказала, що відповідачка [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої. 08 листопада 2023 року на адресу суду від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіної О. В. на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з опалення у розмірі 60420 грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О. В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приймає до розгляду уточнену позовна заява, в якій заявлені вимоги до [PERSON] про стягнення з неї на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з опалення у розмірі 60420 грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідачка [PERSON] з 19 січня 1990 року значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкритий обліковий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідачки за вказані вище послуги за період з 01 грудня 2010 року по 31 січня 2022 року складає 60420 грн 98 коп. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання та споживання житлово-комунальних послуг. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що діяли на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідачка, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, посилається на ту обставину, що між нею та КП «ХТМ» не було укладено договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а тому, на переконання відповідачки, між нею та позивачем відсутні будь-які договірні відносини. З такими твердженнями відповідача суд не погоджується з огляду на таке. За змістом ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення є публічним договором, який регламентує порядок та умови надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачу як товарної продукції постачальником. Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення укладається з побутовим споживачам з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом приєднання побутового споживача до умов договору надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 21, 22 Закону України «Про житлово комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. З аналізу вищевикладених положень слідує, що згода споживача про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, а споживач має здійснювати оплату за отримані ним послуги. Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів відповідачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Належних та допустимих доказів того, що відповідачка відмовилася від послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законом порядку, відповідачка суду не надала, більш того, вона не спростовує факт проживання за вказаною адресою та факт отримання нею послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що в свою чергу свідчить про надання вищевказаних послуг позивачем. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доводи відповідачки щодо відсутності у неї будь-яких зобов`язань перед позивачем, оскільки матеріали справи не містять копії договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, - безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати за надані послуги з теплопостачання. Однак, відповідачка від виконання своїх зобов`язань ухиляється, вчасно не проводить оплату послуг, якими користується. Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачкою на теперішній час не погашена. Відповідачка [PERSON] , заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, просила застосувати строки позовної давності до вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що позовна заява подана до суду 28 вересня 2023 року та беручи до уваги, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, тому позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку з урахуванням строків позовної давності у відповідачки є заборгованість за період з 01 вересня 2020 року по 31 січня 2022 року у розмірі 20495 грн 25 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. При цьому, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 грудня 2010 року по 31 серпня 2020 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском позивачем трирічного строку позовної давності. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості за опалення і гарячу воду у розмірі 20495 грн 25 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2684 грн, сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі в сумі 910, 41 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial