Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області - недієздатним. Призначити [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Призначити по справі амбулаторно судово-психіатричну експертизу проведення якої доручити експертам Полтавської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (36013, м. Полтава, вул. Медична, буд. 1) на вирішення експертів поставити наступні питання: 1) чи страждала та (або) страждає та (або) продовжує страждати [PERSON] на будь-яке психічне захворювання або душевну хворобу чи недоумством, якщо так то яким саме із якого часу? 2) чи є захворювання [PERSON] хронічним та стійким? 3) чи дозволяло та (або) дозволяє психічне захворювання [PERSON] усвідомлювати (розуміти) значення своїх дій та (або) керувати ними, якщо так, то в якій мірі? 4) чи потребує [PERSON] застосування до нього примусових заходів медичного характеру (лікування), якщо так, то яких саме? 5) чи потребує [PERSON] встановлення опіки?. Разом із заявою до суду заявником подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого [PERSON] просить витребувати з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Відокремлений підрозділ «Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 2» (м. Кременчук, вул. Павла Чубинського, буд. 12, код ЄДРПОУ 01999075), медичну карту амбулаторного хворого: [PERSON] , [INFO] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] та відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії зазначеного медичного закладу для вирішення питання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , останній мешкає разом з заявницею, оскільки є співвласником квартири та потребує постійного стороннього догляду, заявниця опікує його одноособово, влітку вони проживають разом в с. Салівка, що дає можливість утримувати город, вирощувати овочі та фрукти. ЇЇ син не отримує дохід, а її пенсійних виплат майже в мінімальному розмірі не вистачає для існування двох осіб. [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря психіатра, але відмовляється проходити обстеження, відвідувати лікаря, приймати ліки тощо, що призводить до погіршення його стану. Вказує, що в підлітковому віці [PERSON] вдарили по голові битою, через що короткочасно втрачав свідомість, але за медичною допомогою не звертався. З 2013 року [PERSON] почав дивно себе поводити, а саме: почав розмовляти з телевізором, ні з ким не спілкувався, лише сам з собою, відмовлявся їсти, став агресивним, кричав, викидував речі і меблі з вікна. Заявник зазначає, що вона має з [PERSON] тісний контакт, особливий підхід, адже він не усвідомлює своїх дій, не може керувати ними, потребує медичного нагляду, лікування, постійної сторонньої допомоги і контролю. Заявниця вказує, що її син відмовляється відвідувати лікарів і проходити лікування, вона позбавлена можливості його вмовити піти до соціальних служб, щоб оформити документи для отримання пенсії та інших соціальних виплат і пільг, або вирішити інші питання необхідні для задоволення його потреб. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.05.2023 відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження, призначено судового засідання та витребувано необхідні документи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2023 у цивільній справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.09.2023 поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2023 в якості заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , до участі в цивільній справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Представник заявника - адвокат Бойченко Г.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву. Особа, відносно якої подано заяву [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Представник виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області Плетінь О.Г. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, просить призначити опікуном [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Нестеренко А.В. не заперечувала проти задоволення заяви та призначення опікуном [PERSON] . Суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у зв`язку з наступним. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.1988 [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про наявність в [PERSON] психічного розладу, для встановлення його психічного стану (ч. 1 ст. 239 ЦПК України) призначив судово-психіатричну експертизу, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 423 від 06.09.2023 [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме шизофренії, параноїдної форми, галюцинатоно-параноїдний синдром з наростаючим ефектом по змішаному типу. Наявний у підекспертного вищезазначений стійкий хронічний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і у порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 цього Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або з будь-яких інших підстав, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Вимогами ст. 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Таким чином, призначення опікуна в разі визнання особи недієздатною, - є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, суд дійшов висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому зі змісту норм ЦК та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Як вбачається із Рішення Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 149 від 18.07.2023 відмовлено [PERSON] , [INFO] , у видачі подання ради опіки та піклування про призначення її опікуном щодо сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Протоколу засідання ради опіки та піклування від 05.06.2023 № 9 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра. Проте до суду надійшло подання виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про призначення опікуна над недієздатним громадянина, а саме просять призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . Згідно доданого до подання Висновку органу опіки та піклування про можливість виконувати обов`язки опікуна громадянином [PERSON] , [INFO] вирішено про можливість виконувати обов`язки опікуна громадянином [PERSON] , [INFO] . Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України, щодо призначення опікуном [PERSON] на підставі наданих суду доказів судом не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в інтересах [PERSON] , підлягає задоволенню заява про визнання його недієздатною особою, та встановлення над ним опіки і призначення [PERSON] його опікуном. Згідно приписів ст. 300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. А, відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Outcome: partial